ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/7063/25
Провадження № 22-ц/820/394/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
секретар судового засідання Плінська І.П.,
з участю позивача  ОСОБА_1 ,
представниці позивача  ОСОБА_2 ,
третьої особи  ОСОБА_3 ,
представниці третьої особи  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування особи на утриманні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування особи на утриманні.
ОСОБА_1 зазначив, що з 23 січня 2021 року він та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину – сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у їх сім`ї проживає дочка дружини від попереднього шлюбу – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_5 . Позивач опікується малолітньою ОСОБА_7 , займається її вихованням і утриманням, лікуванням і оздоровленням. У свою чергу,  ОСОБА_5 не бере участі у вихованні та утриманні дочки, не виявляє інтересу до її життя та навчання, не надає дочці належної матеріальної допомоги. ОСОБА_3 також не має можливості утримувати дочку, оскільки вона не працює та здійснює догляд за дитиною з інвалідністю. Наразі позивач утримує своїх біологічних дітей – ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та є військовослужбовцем, а встановлення факту перебування ОСОБА_7 на утриманні необхідне йому для подальшого звільнення з військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд встановити факт перебування ОСОБА_7 на його утриманні з січня 2021 року по дату винесення рішення у справі.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд ухвалами від 17 квітня 2025 року та 14 травня 2025 року залучив відповідно Виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування та Військову частину НОМЕР_1 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року в позові відмовлено.
Суд керувався тим, що ОСОБА_5 сплачує аліменти на дочку ОСОБА_7 , а тому підстави для висновку про перебування останньої на утриманні позивача відсутні. Матеріали справи не містять доказів щодо недостатності такого утримання.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що факт перебування ОСОБА_7 на повному утриманні ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, не спростовується відповідачем і не заперечується третіми особами. Суд першої інстанції не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники судового процесу не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не врахував норми статей 2 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статті 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) та не застосував норми статей 13, 48 ЦПК України.
У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 23 січня 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом із малолітніми ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 . Згідно з висновком органу опіки та піклування від 13 червня 2025 року №1257/01-31 малолітній ОСОБА_7 створені належні умови проживання в указаній квартирі.
ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю. З 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю. За перше півріччя 2025 року ОСОБА_3 отримала таку допомогу в розмірі 19 504 грн 20 коп.
З вересня 2021 року ОСОБА_7 відвідує Комунальний заклад загальної середньої освіти «Гімназія №25 імені Вадима Ангела Хмельницької міської ради».
З 26 квітня 2018 року ОСОБА_5 сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_7 у розмірі 1 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на 20 жовтня 2025 року заборгованість за аліментами становить 9 021 грн.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 . За період з 1 липня 2024 року до 30 грудня 2024 року розмір його грошового забезпечення склав 243 781 грн 22 коп.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом частини першою статті 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Із положень статті 48 ЦПК України слідує, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Як передбачено частиною першою статті 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що суб`єктами цивільних відносин можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.
Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Водночас законом визначені підстави для надання мачухою, вітчимом матеріальної допомоги малолітнім, неповнолітнім падчерці та пасинку, які з ними проживають. Так, право на утримання виникає у мачухи, вітчима у разі відсутності у дитини інших близьких родичів, а також за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати таку допомогу.
Відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Цивільний процесуальний закон покладає саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі.
Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року у справі №642/6181/16-ц).
Водночас у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 заявив позов про встановлення факту одноосібного утримання ним малолітньої ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_5 і ОСОБА_3 
ОСОБА_1 пред`явив позов лише до ОСОБА_5 .
Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, ОСОБА_3 має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами і повинна брати участь у справі як співвідповідачка.
ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі в цьому статусі, а брала участь у судовому процесі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тобто вона була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 49 ЦПК України.
Отже позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні не могли бути задоволені не через їх недоведеність, а через незаявлення позову до всіх належних відповідачів.
Суд першої інстанції неправильно визначив підставу для відмови в позові ОСОБА_1 у зв`язку з чим мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні.

3.Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався норм матеріального та процесуального закону, хоча зробив правильні висновки по суті вирішеного спору. У зв`язку з цим, мотивувальну частину рішення суду слід змінити.
Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, оскільки має місце неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 квітня 2026 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Стефанишин С.Л.
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 69