Справа № 503/1578/25 
Провадження № 2/503/295/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом адвоката Іванцової Зої Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Іванцова З.А. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 16281389, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007 року належав померлій ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є батьком ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок. Даний об`єкт нерухомого майна вважається спільною сумісною власністю подружжя. Тому, виходячи з приписів Глави 8 СК України відповідач ОСОБА_2 , як чоловік померлої ОСОБА_2 , має право на 1/2 частину даного домоволодіння. Крім того, сторони у даній цивільній справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 та у встановленому законом порядку своєчасно обидва прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Виходячи із цих обставин та приписів ч.1 ст.1278 ЦК України, за якими частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, позивач має право на 1/4 частку від усього спадкового майна ( в тому числі і по вищевказаному об`єкту нерухомого майна). Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи та між спадкоємцями є спірні питання. З огляду на вищевикладене, захищаючи свої спадкові права, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач та його представник – адвокат Іванцова З.А. не з`явились, однак представник позивача надала до суду письмове клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі та у відсутність позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями206,207цьогоКодексу.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Так, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Баштанків Кодимського району Одеської області померла ОСОБА_2 . Ця обставина визнається сторонами та в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007 року, засвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1167 приватним нотаріусом Кодимського нотаріального округу О.В. Бабушкіною.
Відповідно до ст.ст.60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 жовтня 2001 року Баштанківською сільською радою Кодимського району, 13 жовтня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №09. Після укладення шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». Ця обставина підтверджується також копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00045214294 від 27.05.2024 року.
Ретельний аналіз вищевказаних правових норм та письмових доказів свідчить про те, що вищевказаний житловий будинок був придбаний подружжям у шлюбі та є їх спільною сумісною власністю. За таких обставин відповідач ОСОБА_2 , як чоловік померлої, має право на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснюється за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач ОСОБА_1 є батьком спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом. Ця обставина підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.01.1982 року. Крім того, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є відповідач у даній цивільній справі, як чоловік спадкодавиці, – ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №94/2024 року після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №739/02-14 від 15.12.2025 року після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа №94/2024 року; на спадщину за законом 27 травня 2024 року заявили: батько спадкодавці - ОСОБА_1 та чоловік спадкодавиці – ОСОБА_2 . 
Ця обставина вказує на те, що обидва спадкоємці за законом своєчасно та у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Аналіз вищевказаної правової норми вказує на те, що позивач ОСОБА_1 , як такий, що прийняв спадщину, набув право власності на 1/4 частку у спадковому майні, в тому числі на 1/4 частину спадкового домоволодіння.
Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
Судом встановлено, що державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №686/02-14 від 18.12.2024 року.
Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до абз.3 п.23постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в інформаційному листі від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що у разі спадкування жилого будинку, побудованого до 2004 року та щодо якого відсутні правовстановлюючі документи, за рішенням суду може бути визнано право власності в порядку спадкування при наявності виписки з погосподарської книги, технічного паспорту на будинок.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Ретельний аналіз вищевказаних письмових доказів, обставин та норм законодавства свідчить про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, враховуючи, що його право власності на частину спадкового житлового будинку не визнається іншою особою та через відсутність правовстановлюючих документів на цей обєкт нерухомого майна, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату АТ «ТАСКОМБАНК» № 1520-7278-3242-0865 від 16.09.2025 року.
Таким чином, 50 відсотків судового збору, які складають 605,60 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви до суду.
Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги адвоката Іванцової Зої Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер об`єкта 16281389, договір купівлі-продажу від 20.07.2007 року, засвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1167 приватним нотаріусом Кодимського нотаріального округу О.В. Бабушкіною).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого останнім при поданні позову, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за квитанцією про сплату АТ «ТАСКОМБАНК» № 1520-7278-3242-0865 від 16.09.2025 року в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Суддя        Т.О. Калашнікова