Справа № 592/16647/25
Провадження № 3/592/40/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року         м.Суми 
Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Зорік Микола Володимирович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и в :
08.10.2025 о 11:25 в с. Верхнє Піщане, вул. Парнянська, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом, результат огляду позитивний 2.03 ‰ (проміле), що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний Motorola Solutions Vb400-470831, 470812, 471877. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Халупко С.В. в судове засідання не з`явилися. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Халупко С.В. надав письмові заперечення на протоколи та просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до п.1.ч.1 ст.247 КУпАП.
Так, зазначає, що грубі порушення допущені працівниками поліції під час неправомірної зупинки транспортного засобу, складання протоколу про адміністративне правопорушення, долучення до нього матеріалів, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ігнорування факту того що ОСОБА_1  є військовослужбовцем, ненадання стороні захисту відеозаписів фіксації процесуальних дій для ознайомлення, не дають уявлення про загальну картину обставин справи від початку до моменту складання протоколу. Отже інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, та розбіжності з результатами огляду на стан сп`яніння тягне за собою як результат недопустимості основного доказу протоколу про адміністративне правопорушення та решти доказів.
Незважаючи на невизнання вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується такими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 476996 від 08.10.2025 року, який підписаний  ОСОБА_1 ; роздруківкою результатів огляду, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, відповідно до якої у ОСОБА_1  виявлено наявність алкоголю -2.03 ‰ (проміле), який підписаний ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів який підписаний  ОСОБА_1  та відповідно до якого ОСОБА_1 згодна з результатами огляду; довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 13.10.2022; відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, будь - яких заперечень щодо результатів огляду ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення не висловлював.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таким чим згідно матеріалів адміністративної справи вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Відповідно до ст.ст. 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції вірно та вина водія ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю доведена, оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.
Вказані докази приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Разом із цим, суд відхиляє доводи захисника про те, що для військовослужбовця, який керує транспортним засобом, передбачено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за статтею 266-1 КУпАП, виходячи з наступного.
У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на загальних підставах, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники національної поліції.
Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
З огляду на зазначене, суд на підставі ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, відношення до скоєного і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід накласти, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути 665 грн 60 коп. судового збору.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 33, 35, 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 грн 60 коп. 
У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя         Микола ЗОРІК