Справа № 493/2365/25 
Провадження № 2/493/315/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Мясківської І.М.
за участю секретаря Чабанюк І.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», в інтересах якого діє представник Бонтей М.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 29.04.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 65/027112669, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики, та сплатити позикодавцю проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки передбачені договором, зокрема графіком платежів.
Відповідачем не виконані належним чином взяті на себе зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 28.12.2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 28122023.
17.04.2025 року було укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»
25.08.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25. 
Згідно з договором факторингу-1, договору факторингу-2 та договором факторингу-3 відбулося відступлення права вимоги за договором позики № 65/027112669 від 29.04.2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 41500,00 грн., із яких: заборгованість за сумою позики: 5000 грн.; заборгованість по нарахованим процентам: 35100,00 грн.; заборгованість за комісією: 1400,00 грн., яку позивач просить з відповідачки, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін.
Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, а саме копії ухвали про відкриття провадження у справі, повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній».
Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення розгляду справи вона повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов у справі до суду не подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.
Судом встановлено, що 29.04.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №65/027112669.
Згідно з умовами договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти у позику в розмірі 5000,00 грн. шляхом передачі готівкових коштів позичальнику, на строк 365 днів зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 28 % від суми позики, що становить 1400,00 грн., з процентною ставкою 2 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах строку договору у порядку, розмірі та строки встановлені в графіку платежів.
У випадку прострочення позичальником належного виконання своїх зобов`язань понад 30 днів позикодавець має право вимагати від позичальника сплатити штраф у розмірі 49,9% від суми наданої позики. При цьому сторони досягли згоди, що позикодавець має право застосувати менший розмір такого штрафу ніж передбачено умовами цього договору.
Інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту зазначені у паспорті споживчого кредиту.
Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, зазначено суму позики, строк на який видано позику, розмір процентів, умови надання коштів у позику, з якими відповідачка в свою чергу погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання.
Отримавши позику, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позикодавцеві суму позики, та сплатити позикодавцю проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки передбачені договором, зокрема графіком платежів.
Свої зобов`язання за договором позики у строки та на умовах, визначених договором, ОСОБА_1 не виконала.
28.12.2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 28122023. 
17.04.2025 року було укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»
25.08.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25. 
За цими договорами клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за первинним договором.
Згідно вищевказаними договорами факторингів відбулося відступлення права вимоги до позивача за договором позики № 65/027112669 від 29.04.2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідачки не погашена та складає 41500,00 грн., із яких: заборгованість за сумою позики: 5000 грн.; заборгованість по нарахованим процентам: 35100,00 грн.; заборгованість за комісією: 1400,00 грн.
Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку.
Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов договору позики, вирішуючи які, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ч. 1 ст. 638 ЦК України)
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з умовами договору позики ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані кошти, сплатити проценти за їх користування в повному обсязі у строки і на умовах, передбаченимидоговором.
Незважаючи на це, відповідачка не виконала своїх обов`язків та не повернула надані їй грошові кошти в строки та на умовах, передбаченими договором позики.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Положеннямистатей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ст. 516 ЦК України)
Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки попередніх кредиторів, ні на рахунки позивача.
Враховуючи, що відповідачка підписала договір позики, була ознайомлена з умовами вказаного договору, про що свідчить її підпис, отримала грошові кошти шляхом отримання готівкових коштів, проте своєчасно надані їй кошти не повернула, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно вимог ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №45714110 від 10.12.2025 року, додаткову угоду № 3055725505 до договору №45714110 від 10.12.2025 року про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно з яким вартість наданих послуг становить 6000,00 грн. 
Cуд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. (Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20).
За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг - складання і подання позову, конкретних обставин справи, складності справи та обґрунтованості витрат суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3000,00 грн. на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 629, 638, 639, 1046-1048, 1077 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 277-279, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» (ЄДРПОУ 4514110, адреса місцезнаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17-Б, оф. 503, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ АКБ «Львів», МФО 325268) заборгованість за договором позики № 65/027112669від 29.04.2021 року в розмірі 41500,00 грн. (сорок одна тисяча п`ятсот гривень),а також судові витрати в загальному розмірі 5422,40 грн. (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), що складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. та судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 28.02.2026 року.

СУДДЯ