Справа №461/1504/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року          м.Львів   Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді    Мироненко Л.Д.,
при секретарі судового засідання  Божик М.І.,
за участю:
позивача      ОСОБА_1 ,
представника відповідача   Скочиляс Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги.
Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що чоловік за життя отримував пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Чоловік позивача для захисту своїх прав звертався з адміністративними позовами до суду. Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду було зобов`язано відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії останнього.
В подальшому, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та згідно наданих розрахунків сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена останньому за період з грудня 2019 року по листопад 2021 року склала 16529, 15 грн., за період з грудня 2019 року по липень 2022 року 237 857, 60 грн., за період з березня 2022 року по травень 2023 року 53175, 75 грн., за період з березня 2023 року по листопад 2023 року 16200,00 грн.
Також, позивач вказала, що зверталась до відповідача із заявою про виплату їй недоотриманої пенсії чоловіка, однак їй було відмовлено, з підстав, що доплату заборгованості, обчислену ОСОБА_2 на виконання судових рішень, ОСОБА_1 зможе отримати лише за умови покладення судом зобов`язання про виплату позивачці пенсії, яка була нарахована чоловіку.
Окрім наведеного, на підтвердження позовних вимог зазначила, що вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та позивач перебувала на повному утриманні чоловіка.
У зв`язку з вищенаведеним, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просить суд:
- cтягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на його користь грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 323 762, 50 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області витрати на оплату
судового збору.

Рух справи в суді.
Ухвалою суду від 27.02.2026 року відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 10.03.2026 року задоволено клопотання позивача та витребувано у Приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області належним чином завірені копії спадкової справи, заведеної відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 30.03.2026 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду.

Позиція сторін по справі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що позивач та ОСОБА_2 прожили у шлюбі понад 30 років, у шлюбі народилося двоє дітей, проте на даний момент позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який звернувся у встановлений строк за отриманням спадщини.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, однак підтвердила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_2 , на підставі рішень Львівського окружного адміністративного суду, була нарахована, але фактично не виплачена доплата до пенсії.
У поданому до суду відзиві зазначила, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. Зазначила, що вказана норма закону є спеціальною щодо інших норм законодавства України і виключно нею регламентовано порядок виплати сум пенсії за вислугу років, які залишилися недоодержаними у зв`язку із смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Вказала, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року у справі №380/9836/21, рішення від 05.04.2022 року № 380/25135/21, рішення від 20.12.2022 року у справі № 380/16702/22 та рішення від 28.09.2023 року 380/16151/23 носили зобов`язальний характер. Зазначеними рішеннями не присуджено конкретну суму пенсії, яку належить виплатити ОСОБА_2 , додатково наголосила, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб.

Встановлені судом фактичні обставини справи.
Згідно розрахунків на доплату (виплату, утримання пенсії) за пенсійною справою № 1303006784 ОСОБА_2 після перерахунку пенсії, здійсненої Головним управління Пенсійного фонду
України у Львівській області:
- на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 380/9836/21сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_2 за період з грудня
2019 року по листопад 2021 року склала 16529,15грн.;
- на підставі рішення за дорученням №Д1303006784/29 сума доплати до пенсії, яка мала бути
виплачена ОСОБА_2 за період з грудня 2019 року по липень 2022року склала 237857,60грн.;
-на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 року у справі № 380/16702/22 сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_2 за період з березня 2022 року по травень 2023 року склала 53175,75 грн.;
- на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року у справі № 380/16151/23сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_2 за період з березня 2023 року по листопад 2023 року склала 16200,00грн.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31.01.1987 року було укладено шлюб.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом, вели спільне господарство та позивачка перебувала на повному утриманні чоловіка, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Новояворівської міської ради від 12.02.2025 року №53.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , від 04.09.1991 року, ОСОБА_4 є дочкою позивача — ОСОБА_1 та померлого — ОСОБА_2 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , від 11.10.1988 року, ОСОБА_5 є сином позивача — ОСОБА_1 та померлого — ОСОБА_2 .
Згідно витягу про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 77351446 , приватним
нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М.. було відкрито та зареєстровано спадкову справу № 72587648.
Згідно з заявами про відмову від спадщини ВХ. 95 від 17.06.2024 року та ВХ. 96 від 17.06.2024
року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від спадкового майна в користь ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем усього спадкового майна померлого за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 30/2024, витребуваної судом за клопотанням сторони позивача.
Судом також встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 21.05.2024 року було відмовлено ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що обов`язковою умовою для отримання доплати заборгованості, обчисленої ОСОБА_2 позивачка зможе за умови покладення судом зобов`язання виплати.

Мотиви прийняття рішення судом.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ч.1, ч.10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
При постановленні вказаного рішення, суд керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), відповідно до яких статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 
4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 
5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: 
– цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
– право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). 
- відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; 
– право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Зміст вказаної статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України та із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Крім того, суд наголошує, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від від 23.11.2021 року у справі №380/9836/21, рішенням від 05.04.2022 року у справі № 380/25135/21, рішення від 20.12.2022 року у справі № 380/16702/22 та рішення від 28.09.2023 року 380/16151/23, які набрали законної сили було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 .

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. 
З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації права позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, а саме нарахованої ОСОБА_6 , але не виплаченої відповідачем доплати до пенсії.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи те, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року у справі № 380/9836/21, від 05.04.2022 року у справі № 380/25135/21, від 20.12.2022 року у справі № 380/16702/22, від 28.09.2023 року у справі № 380/16151/23, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , однак суми пенсії за результатами проведеного перерахунку в загальному розмірі 323 762, 50 грн, що йому належали, залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми недоотриманої пенсії відповідно до положень 1227 ЦК України, а тому такі підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на його користь. 

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до переконання, що витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1986,96 грн. слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд – Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до переконання, що витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3237, 63 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка – ОСОБА_2 , у вигляді недоотриманої доплати до пенсії у розмірі 323 762, (триста двадцять три тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 50 копійок.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 3237, 63 грн.96 коп.
Повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач. ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко