ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1126/26 Справа № 187/174/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2026 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 гривень на користь держави. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 575253 від 25.01.2026 про адміністративне правопорушення встановлено, що 25.01.2026 о 15:40 год. селище Курилівка по вул. Щаслива водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Citroen (Сітроен, Citroen) державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В Наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих та постраждалих не має, автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Водій своїми діями порушив вимоги 13.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
Крім того, згідно протоколу ЕПР 1 № 575258 від 25.01.2026 про адміністративне правопорушення встановлено, що 25.01.2026 о 15:40 год. селище Курилівка по вул. Щаслива водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події до якої він причетний чим порушив п. 2.10 а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. 
На думку апелянта, постанова суду є такою, що підлягає скасуванню. 
Вважає, що суд першої інстанції проігнорував доводи сторони захисту про неналежність доказів, недоведеність його вини. 
Вказує, що дорожньо-транспортна подія мала місце 24 січня 2026 року, в той час як протоколи було складено працівникам поліції 25.01.2026 року. Вказане призвело до помилкового висновку суду про дату ДТП та призвело до викривлення об`єктивної реальності події. 
В протоколі працівникам поліції також було зазначено, що автомобілі отримали механічні пошкодження, при цьому ОСОБА_1 вказує, що його автомобіль не отримав жодних ушкоджень.
Безпосередньо у судовому засіданні не було досліджено доказів, які містяться в матеріалах справи.
Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Відповідно до телефонограми, ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомив про неможливість прибуття у судове засідання у визначений час, просив розглянути справу у його відсутність, доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явились, але при цьому попередив про неможливість явки у судове засідання, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів ОСОБА_1 , викладених ним в апеляційній скарзі, вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався, а доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, з огляду на наступне.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №575253 від 25.01.2026 року, 25 січня 2026 року о 15:40 год. с. Курилівка по вул. Щаслива водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen» (Сітроен, Citroen) державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В Наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих та постраждалих не має, автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Водій своїми діями порушив вимоги 13.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1). 
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №575258 від 25.01.2026, вбачається, що 25 січня 2026 року о 15:40 год. с. Курилівка по вул. Щаслива водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події до якої він причетний чим порушив п. 2.10 а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП (а.с. 14).
На місці події потерпілий ОСОБА_2 пояснював, що 24.01.2026 року близько 19 години 40 хвилин керуючи автомобілем Ситроен д.н.з. НОМЕР_2 в с. Курилівка, вул. Щаслива, зі сторони вул. Центральна в напрямку вул. Берегова зі швидкістю близько 40 км/год він побачив, що на зустріч йому рухається автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 по його смузі руху. Після побаченого він знизив швидкість до 20 км/год та почав прижиматись до узбіччя, але вищевказаний автомобіль не дотримавшись безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду здійснив зіткнення з його автомобілем Ситроен. Коли він відчув удар, відразу зупинився, водій Рено теж зупинився та вийшов з автомобіля, але потім без будь-яких пояснень сів і з місця події поїхав в невідомому напрямку, а він відразу зателефонував на лінію «102».
Схемою місця ДТП від 24.01.2026 року зафіксовано обстановку місця події та пошкодження, належного ОСОБА_3 транспортного засобу Ситроен, а саме ліва частина (а.с.2).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 575253 від 25.01.2026 складеним з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, який містить виклад обставин вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка його вчинила, та є джерелом доказової інформації; електронним рапортом про вчинення адміністративного правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею, на якій, зокрема, зафіксовано пошкодження дзеркала з водійської сторони автомобіля; поясненнями ОСОБА_2 ; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
В той же час, в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначив, що подія мала місце 24 січня 2026 року, а протоколи про адміністративні правопорушення були складені лише на наступний день, що призвело до помилкового висновку про дату ДТП.
На переконання апеляційного суду, наявні в матеріалах справи докази, які були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, є недостатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.
Обов`язок доказування вини особи покладається на орган (посадову особу), який склав протокол про адміністративне правопорушення.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП необхідним є встановлення сукупності таких елементів: факту порушення Правил дорожнього руху; причинного зв`язку між таким порушенням та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів; вини особи.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зазначені обставини належними доказами не підтверджені. 
У матеріалах справи містяться фототаблиця до місця ДТП, з якої вбачається, що транспортний засіб «Рено», який належить ОСОБА_1 , візуально не має жодних механічних пошкоджень, у тому числі пошкоджень кузовних елементів, подряпин чи інших дефектів, характерних для дорожньо-транспортної пригоди.
Вказана обставина об`єктивно спростовує можливість контакту транспортних засобів у спосіб, зазначений у протоколі, та ставить під сумнів сам факт дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу ОСОБА_1 .
При цьому працівники поліції не перевірили надані потерпілим пояснення, не здійснили належний огляд транспортного засобу «Рено» та не зафіксували на ньому будь-яких слідів можливого зіткнення, а також не провели необхідних замірів і досліджень, які б дозволили встановити механізм події та визначити, чи міг контакт між транспортними засобами відбутися з урахуванням висоти розташування дзеркала автомобіля. 
Крім того, схема місця ДТП не містить конкретизації пошкоджень транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 , оскільки зазначено лише загальне формулювання «пошкодження лівої частини», без визначення їх характеру, обсягу та локалізації, що не дає можливості встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди.
Також наявна істотна невідповідність щодо дати події: зі змісту пояснень потерпілого вбачається, що подія мала місце 24.01.2026, тоді як у протоколах зазначено 25.01.2026. Така розбіжність ставить під сумнів достовірність викладених у протоколах відомостей та свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи. 
Вищевказані протоколи та пояснення потерпілого, за відсутності інших об`єктивних, належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не можуть вважатися достатніми доказами його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин, апеляційний суд вважає необхідним постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу в його діях даних адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – задовольнити.
Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, - скасувати.
Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко