ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/1910/15-ц	Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В. 	
Провадження № 22-ц/817/351/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
секретар - Хоміцька С.О. 
з участю  ОСОБА_1 та її представника - адвоката Данильчука С.Г.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року, постановлену суддею Яковець Н.В. у цивільній справі №608/1910/15-ц за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, 
ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №608/1910/15-ц на виконання рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року та додаткового рішення від 12 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в загальному розмірі 2676706,38 грн (в тому числі еквівалент 30000,00 доларів США — 655654,38 грн, проценти — 86134,32 грн, пеня — 178861,73 грн, інфляційній втрати 177965,95 грн, судові витрати — 2000,00 грн, судовий збір — 6090,00 грн), а також поновити пропущений строк для пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання (встановивши новий строк пред`явлення тривалістю 3 роки з дня видачі дублікатів).
В обґрунтування заяви вказує, що на виконання вищевказаних судових рішень 11 січня 2016 року та 12 січня 2016 року були видані виконавчі листи, які у 2016 році пред`являлися до ДВС, але 04 липня 2016 року виконавче провадження завершено і документи повернуто без виконання. Надалі оригінали виконавчих листів передано до архіву ДВС та знищено після спливу строків зберігання (лист ДВС від 18 грудня 2025 року № 33413/28.9-24/6), у зв`язку з чим ані у ДВС, ані у стягувача оригінали не збереглися, що унеможливлює подальше примусове виконання.
Також зазначає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено, однак пропуск зумовлений об`єктивною неможливістю повторного пред`явлення документів через їх втрату/знищення не з вини стягувача.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року заяву задоволено.
Видано дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 608/1910/15-ц за заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року (та додатковим рішенням від 12 січня 2016 року), якими стягнуто з боржниці ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 2 676 706,38 гривень (в тому числі еквівалент 30 000 дол. США - 655 654,38 грн, проценти - 86 134,32 грн, пеня - 1 748 861,73 грн, інфляційні втрати - 177 965,95 грн, судові витрати - 2 000 грн, судовий збір - 6 090 грн).
Поновлено пропущений строк для пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання, встановивши строк пред`явлення тривалістю три роки з дня видачі дублікатів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 . Вказує, що ухвала суду є незаконною, оскільки після повернення виконавчих листів у 2016 році заявник протягом дев`яти років не вчиняв жодних дій для повторного їх пред”явлення до виконання, а пояснення про знищення матеріалів в архіві ДВС не доводять поважності причин пропуску строку та не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з таким пропуском. Поновлення строку через дев`ять років після його спливу створює для боржника стан тривалої правової невизначеності.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника — адвоката Данильчука С.Г., які доводи апеляційної скарги підтримали, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи, видані 11 та 12 січня 2016 року, були пред`явлені до виконання, однак 4 липня 2016 року виконавчі провадження завершено і документи повернуто стягувачу без виконання, а надалі оригінали виконавчих листів під час примусового виконання були втрачені (знищені після передання матеріалів до архіву ДВС), у зв`язку з чим вони вважаються втраченими. Рішення суду залишається невиконаним і не втратило чинності, а пропуск строку пред`явлення зумовлений поважними причинами, тому наявні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку їх пред`явлення до виконання.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають обставинам справи, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред”явлення виконавчих листів до виконання, та відповідно, відсутні підстави для поновлення такого строку. 
Обставини справи. 
Заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року у справі № 608/1910/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 :
-заборгованість за Договором позики - 655 654,38 грн, що еквівалентно 30 000,00 доларів США згідно офіційного курсу НБУ, долар США/гривня, на день платежу;
-заборгованість по сплаті відсотків - 86 134,32 грн;
-пеню за прострочення сплати позики - 1 748 861,73 грн;
-втрати від інфляції 177 965,95 грн;
-витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн;
-витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 6 090 грн.
На виконання вказаного рішення Чортківським районним судом 19 листопада 2015 року було видано виконавчі листи, які пред`явлено до виконання у Державну виконавчу службу Чортківського району.
У листі Чортківського ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області від 18 грудня 2025 року № 33413/28.9-24/6 зазначено, що відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 (стягувач — ОСОБА_2 ) на виконанні у відділі не перебувають. За даними АСВП «ВД/ВП Спецрозділ», раніше у ВДВС перебували провадження № 50120716, 50120394, 50120154, 50120979, 50121177, 50121444 (стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : пеня 1 748 861,73 грн, борг за позикою 655 654,38 грн (еквівалент 30 000 дол. США), відсотки 86 134,32 грн, інфляційні 177 965,95 грн, правнича допомога 2 000 грн, судовий збір 6 090 грн), які 04 липня 2016 року повернуті стягувачу на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також вказано, що 04 липня 2016 року ці провадження передано до архіву, а згодом знищено після закінчення строку зберігання.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
На час видачі виконавчого листа у справі № 2-1466 ( 26 січня 2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).
Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/19 (провадження № 14-308цс19)).
Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21)).
У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі, провадження № 14-21цс24).
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21)).
Оцінюючи наведені заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, колегія суддів виходить з того, що поважними можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивними, непереборними та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений законом строк.
З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2016 року виконавчі документи у відповідних виконавчих провадженнях були повернуті стягувачу на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». 
Отже, саме з цього часу стягувач мав реальну можливість повторно пред`явити виконавчі листи до виконання у межах строку, встановленого законом, однак доказів вчинення таких дій або звернення за дублікатами виконавчих листів у межах відповідного строку матеріали справи не містять.
Посилання заявника на те, що матеріали виконавчих проваджень у подальшому були передані до архіву та знищені за закінченням строків зберігання, саме по собі не доводить існування поважних причин пропуску строку. 
Знищення архівних матеріалів ДВС є наслідком завершення та зберігання проваджень і не свідчить про об`єктивну неможливість стягувача реалізувати право на примусове виконання рішення або своєчасно звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа.
При цьому, колегія суддів враховує те, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року витребувано у Чортківського районного суду Тернопільської області матеріали цивільних справ №608/2208/25 та №608/1910/15-ц.
Із матеріалів цивільної справи №608/2208/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки вбачається, що до позовної заяви, поданої 23 вересня 2025 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Квятковським Д.В. було долучено копії виконавчих листів, виданих Чортківським районним судом Тернопільської області на виконання рішень суду у справі 608/1910/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. 
У вказаних виконавчих листах наявна відмітка державного виконавця про те, що на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ “Про виконавче провадження” винесено постанову від 4 липня 2016 року про повернення виконавчого провадження.
Наведене узгоджується з даними органу ДВС про те, що виконавчі документи були повернуті стягувачу 04 липня 2016 року, а тому з цього моменту саме стягувач мав можливість розпоряджатися виконавчими листами та повторно пред`явити їх до виконання у межах установленого законом строку. Водночас заявник не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, коли саме, за яких обставин та з яких причин, що не залежали від його волі, виконавчі листи були втрачені після їх повернення, а також не довів, що протягом тривалого часу вчиняв дії, спрямовані на реалізацію права на примусове виконання судового рішення.
Крім того, колегія суддів бере до уваги, що у межах цивільної справи №608/2208/25 представником ОСОБА_2 до позовної заяви було долучено копії виконавчих листів, виданих на виконання рішень суду у справі № 608/1910/15-ц, із відміткою державного виконавця про повернення виконавчого документа 04 липня 2016 року. 
За таких обставин твердження заявника про відсутність у нього виконавчих листів та про втрату їх під час примусового виконання не підтверджені належними доказами та є непослідовними.
Посилання заявника на подальше передання матеріалів виконавчих проваджень до архіву та їх знищення за закінченням строків зберігання не може визнаватися поважною причиною пропуску строку, оскільки такі обставини не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з неможливістю стягувача звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та/або повторно пред`явити виконавчі листи до виконання у межах установленого законом строку.
Отже, підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання відповідно до статті 433 ЦПК України колегія суддів не вбачає. 
За відсутності підстав для поновлення строку відсутні й передумови для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки обов`язковою умовою видачі дубліката є звернення із відповідною заявою в межах строку для пред`явлення до виконання або поновлення такого строку судом. 
У зв`язку з наведеним, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року — скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 6 березня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Костів О.З.

Храпак Н.М.