Справа № 307/3890/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання – Дуб В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018р. в розмірі 236 662,41 грн., з яких 66232,63 грн.- сума заборгованості за основним боргом; 64413,48 грн. -сума заборгованості за відсотками; 106016,30 грн. – заборгованість за комісіями, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.03.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та було укладено кредитний договір №Z06.00117.003741194.
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 в сумі 236 662,41 грн., з яких: 66 232,63 грн. - заборгованість за основним боргом; 64413,48 грн. - заборгованість за відсотками; 106 016,30 грн. – заборгованість за комісіями.
У позові зазначено, що всі нарахування відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 в сумі 236 662,41 грн., з яких: 66 232,63 грн. - заборгованість за основним боргом; 64413,48 грн. - заборгованість за відсотками; 106 016,30 грн. – заборгованість за комісіями.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.10.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано на розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без руху.
Представник позивача подав заяву на усунення недоліків, та додано докази сплати судового збору (платіжна інструкція від 26.12.2025).
21.01.2026 представник відповідача - адвокат Пекарь В.І., який діє на підставі ордера серія АО №1202175 від 21.01.2026, подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про вступ представника, в якій просить надати матеріали вказаної справи для ознайомлення, та відкласти розгляд справи.
10.02.2026 представник відповідача - адвокат Пекарь В.І. подав до суду через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи, та надати сторонам строк для підготовки та подачі тексту мирової угоди. 
27.02.2026 представник відповідача - адвокат Квак В.В. до суду через систему «Електронний суд`подав заяву, в якій просить перенести судове засідання та надати представнику відповідача доступ до матеріалів справи через систему «Електронний суд».
03.03.2026 представник відповідача - адвокат Квак В.В. до суду через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить надіслати копію позовної заяви з додатками на його електронну пошту та перенести судове засідання.
09.03.2026 представник відповідача - адвокат Квак В.В. до суду через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить надіслати копію позовної заяви з додатками у справі №307/3890/25 представнику відповідача. 
Крім того, 09.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, яке передано головуючому судді по справі 17.03.2026, представника відповідача Квак Вадима Васильовича про проведення судового засідання у справі, розгляд якої призначений на 18.03.26 на 10:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EASYCON».
17.03.2026 представник відповідача - адвокат Квак В.В. через систему «Електронний» суд подав клопотання в якому просить витребувати в «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» в порядку ч. 6 ст. 95 ЦПК України, оригінали всіх додатків долучених до позовної заяви, зокрема, оригінал договору факторингу та реєстрру до нього; оригінали кредитного договору із додатками до нього; оригінал додаткової угоди; оригінал фінансового документу про передачу ОСОБА_1 грошових коштів за згаданим кредитним договором.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача Квак Вадима Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2026 клопотання представника відповідача – адвоката Квак Вадима Васильовича про витребування доказів, залишено без задоволення.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2026 постановлено виправити описку у резолютивній частині ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2026 у справі №307/3890/25, та вважати вірною дату складення повного тексту ухвали «23 березня 2026 року» замість «09 вересня 2026 року».
02.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Квак В.В. поступили додаткові пояснення у справі, в яких серед іншого зазначено, що сторона відповідача заперечує проти позовних вимог, відповідач заперечує що додані позивачем письмові докази є належними та допустимими, ОСОБА_1 ніколи не мав договірних відносин з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», його не повідомляли про можливі уступки прав вимоги. Долучені копії кредитного договору, факторингу є надруковані дрібним шрифтом, що не дає можливості в повній мірі ознайомитися з їх змістом. Сторона відповідача ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналу.
Також вказано, що в матеріалах справи відсутні копії будь-яких платіжних документів чи банківські виписки про рух коштів по рахунку відповідача, які б свідчили про надання ОСОБА_1 кредитних коштів. Позивачем не надано жодного первинного документу, який би містив підпис відповідача про отримання коштів.
Звертають увагу на протиправне нарахування позивачем заборгованості по комісіям. Згідно наданих розрахунків до суми боргу додано заборгованість по комісіям в сумі 106 016,0 грн. Відповідно до п.1.11 кредитного договору за обслуговування кредиту банком що включає в себе надання інформаційних послуг по рахунках позичальника з використанням телефонних та електронних засобів зв`язку, передбачено плату. Вважає, що такі платежі за обслуговування кредиту нараховані протизаконно. Велика Палата Верховного суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п?ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При ухваленні рішення просить врахувати пояснення сторони відповідача, відмовити в задоволенні позову, витребувати в позивача, порядку ч.6 ст. 95 ЦПК України, оигінали всіх додатків долучених до позовної заяви.
Щодо заявленого клопотання сторони відповідача у вказаних додаткових поясненнях, суд зазначає, що таке клопотання з аналогічних підстав та обставин було розглянуто судом, про що постановлено відповідну ухвалу від 18.03.2026, тому повторно заявлене клопотання визнається зловживанням процесуальними правами та залишається без розгляду. 
Представник позивача у судове засідання 02.04.2026 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд даної справи здійснювати за відсутності представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання 02.04.2026 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на смс-повідомлення на його номер телефону наявний в матеріалах справи., та через зареєстрований кабінет в системі «Електронний суд». Крім того, про розгляд справи повідомлявся і повноважний представник відповідача через зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд». Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення чи розгляд справи за його відсутності, та відзиву не подавав. При цьому, представник позивача – адвокат Квак В.В. подав письмові пояснення у справі. 
За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу за відсутності учасників справи, та на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 13.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Z06.00117.003741194, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 80000,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит, повернути його разом з процентними платежами, згідно з умовами договору.Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців, також передбачено процентну ставку. Вказаний договір власноручно підписано ОСОБА_1 13.03.2018
Додано копію Заяви-Анкети, Заяви №Z06.00117.003741194 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису клієнта ОСОБА_1 від 13.03.2018, Згода-повідомлення ОСОБА_1 від 13.03.2018, Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 13.03.2018, у якому визначені основні умови кредитування (сума/ліміт кредиту 80000,00 грн., строк кредитування – 60 місяців, мета – поточні потреби), інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка – 21,99% річних), порядок повернення кредиту, і додаток до Паспорта споживчого кредиту, в якому міститься Графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Також додано Додаткову угоду №Z06.00117.003741194/1 до Кредитного договору №Z06.00117.003741194 від 11.01.2020 між Акціонертим товариством «ІдеяБанк» та ОСОБА_1 , яка підписана сторонами, де в п. 1 якої Сторони підписанням цієї додаткової угоди визнають та підтверджують наявність боргу Позичальника за Кредитним договором, станом на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 160943,51 грн. В п.2.1. додаткової угоди сторони погодили порядок повернення боргу за кредитним договором. 
Факт видачі кредиту Акціонертим товариством «ІдеяБанк» ОСОБА_1 за договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 у розмірі 73059,36 грн. підтверджується копією ордеру-розпорядження №1 від 13.03.2018.
З виписки АТ «Ідея Банк» з 13.03.2018 по 17.11.2023 ОСОБА_1 за кредитом №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 слідує, що відповідачу було відкрито рахунок, видавався кредит 13.03.2018 в розмірі 6940,64 грн. та 73059,36 грн., також за вказаний період відбувалось і погашення заборгованості за кредитним договором.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 станом на 17.11.2023р. перед АТ «Ідея Банк» має загальну заборгованість в розмірі 236 662,41 грн., яка складається: заборгованість за основним боргом – 66232,63 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками – 64413,48 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 106016,30 грн.
Судом також встановлено що 17.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»(Фактор) укладено Договір факторингу № 17112023, у відповідності до п.2.1. якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Віповідно до п. 4.1. договору факторингу Фактор зобов`язується сплатити Клієнту суму фінансування у розмірі 3 633 000,00 грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки Клієнта протягом трьох робочих днів після отримання Реєстру Бордників та підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників..
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників №1 від 17.11.2023р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 до боржника ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 236 662,41 грн.
Також додано копію платіжної інструкції №20494 від 20.11.2023 за якою ТОВ «ФК «Європ. Агенція з повернення боргів» здійснило оплату АТ «Ідея Банк» на суму 3 633 000,00 грн. за відступлення права вимоги зг. Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023р.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вбачається з матеріалів справи між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 13.03.2018 було укладено кредитний договір №Z06.00117.003741194, який містить власноручні підписи сторін, в тому числі такий підписаний ОСОБА_1 . За умовами договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 80000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язується одержати кредит, повернути його разом з процентними платежамизгідно з умовами договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців. За користування кредитом Аозичальник сплачує річну процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 12.49%.
Також відповідачем було підписано Заяву-анкету, Паспорт споживчого кредиту, Додаткову угоду від 11.01.2020, в яких визначені основні умови кредитування, інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, і додаток до Паспорта споживчого кредиту, в якому міститься Графік щомісячних платежів за кредитним договором. Підписавши такі позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримав кошти в розмірі 80000,00 грн. що підтверджується копією ордеру-розпорядження №1 від 13.03.2018, також відображено у виписці по рахунку ОСОБА_1 . 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
З доданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 складає 236 662,41 грн., з яких: 66232,63 грн. - заборгованість за основним боргом; 64413,48 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 106 016,30 грн. – заборгованість за комісіями. 
Так, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, які погоджено сторонами у кредитному договорі №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 та Паспорті споживчого кредиту від 13.03.2018. 
У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано Кредитний договір, Паспорт споживчого кредиту, Додаткову угоду, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом. 
Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.
Крім того, як встановлено судом 17.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»(Фактор) укладено Договір факторингу № 17112023, відповідно до якого Клієнт відступив Фактору права вимоги, в тому числі за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 до боржника ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 236 662,41 грн.
Вказане підтверджується витягом з Реєстру Боржників №1 від 17.11.2023р. та копією платіжної інструкції №20494 від 20.11.2023 за якою ТОВ «ФК «Європ. Агенція з повернення боргів» здійснило оплату АТ «Ідея Банк» на суму 3 633 000,00 грн. за відступлення права вимоги зг. Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023р.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість ні ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасив, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позикодавець вправі вимагати повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями в розмірі 106 016,30 грн., суд виходить з такого.
Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).
Так, за умовами кредитного договору №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018р. передбачено плату за обслуговування кредиту.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії за обслуговування кредиту (позики) є нікчемними, та такими, яка суперечать Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії в розмірі 106 016, 30 грн. слід відмовити.
Щодо заперечень сторони відповідача, які викладені в додаткових поясненнях, суд вважає такі необґрунтованими та нічим не підтвердженими. 
Зокрема, сторона відповідача вказує на те, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів. Водночас, в матеріалах справи міститься належним чином завірена копія ордеру-розпорядження №1 від 13.03.2018 про перерахування кредитних коштів відповідачу, також наведене відображено у доданій позивачем виписці по рахунку ОСОБА_1 , яка складена 17.11.2023. 
Крім того, слід зазначити, що сторона відповідача не оспорювала кредитного договору у судовому порядку, доказів зворотнього суду не надано, як і не надано доказів на спростування наявності заборгованості. Так, з доданої копії договору чітко вбачається, що такий власноручно підписаний Позичальником ОСОБА_1 , наведене свідчить, що кредитний договір дійсний, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору. Відтак посилання сторони на неукладення договору визнаються неспроможними.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість щодо основного боргу та процентів у добровільному порядку не погасив, відтак новий кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про  стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 в в частині стягнення заборгованості по основному боргу та відсотках на загальну суму 130 646, 11 грн., з яких 66 232,63 грн. – заборгованість за основним боргом, та 64 413,48 грн.- заборгованість за відсотками.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 3549,93 грн., враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 1959,69 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 202, 207, 526, 527, 530, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81,141, 247, 258, 263-265, 266, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором №Z06.00117.003741194 від 13.03.2018 в розмірі 130 646 (сто тридцять тисяч шістсот сорок шість) грн. 11 коп.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 69 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Датою ухвалення рішення у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення - 06.04.2026 року. 

Суддя Ужгородського міськрайонного 
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило