Справа № 184/730/26
Номер провадження 2-о/184/56/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді – Гаєвого О.В., за участю секретаря – Поліщук О.А., розглянувши у м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - 

В С Т А Н О В И В:

24.03.2026 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та зміну родового прізвища « ОСОБА_3 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Після набуття ОСОБА_1 пенсійного віку, відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», 10.12.2025 вона звернулася до відділу обслуговування громадян у м. Покров Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, надавши пакет необхідних документів.
16.12.2025р. рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послу головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було відмовлено у призначенні пенсії
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не було зараховано: навчання згідно з атестатом № 2255, трудову книжку НОМЕР_1 , свідоцтво про народження дитини НОМЕР_2 , оскільки відсутній документ (шлюбне свідоцтво) про зміну прізвища зі « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
12.03.2026р. заявниця звернулася до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо підтвердження факту зміни прізвища та отримання повторного свідоцтва про шлюб, який був укладений та розірваний на території російської федерації, або відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб з ОСОБА_2 . Згідно з відповіддю від 12.03.2026р. за вих. № 137/31.17-34 підтвердити факт зміни прізвища та надати відповідні підтверджуючі документи, відділ не має можливості, оскільки інформація за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутня. Таким чином, заявниця не зможе підтвердити наявність трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, за вищезазначений період. У зв`язку з цим заявниця вимушена була звернутись до суду з даною заявою.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити заяву у повному обсязі. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав пояснення згідно яких просила розглянути справу без її участі. 
В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно з правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, для отримання пенсії за віком заявниця має, крім інших, надати документи, які підтверджують її страховий стаж.
Так, рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 16.12.2025 № 0477250027721 їй відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано навчання згідно з атестатом № 2255, трудову книжку НОМЕР_3 , свідоцтво про народження дитини НОМЕР_2 , оскільки відсутній документ (шлюбне) про зміну прізвища зі ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Стаж зараховано згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5).
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Заявницею надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованою особою не спростовано доводи, викладені у заяві.
Факт зміни прізвища заявниці підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_4 , виданої 01.09.1982 року, де прізвище заявника зазначено російською мовою як « ОСОБА_4 », а дошлюбне прізвище заявника зазначене в свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 «Стадник», яке було зазначено також при оформленні трудової книжки, а згодом було виправлено на першій (титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_4 , про що було зроблено запис на внутрішній стороні обкладинки і завірено підписом керівника та печаткою підприємства) на «Лапшова» ( прізвище заявника після укладення шлюбу згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.10.1987 року серії НОМЕР_6 ).
Згідно свідоцтва про народження дитини заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 ОСОБА_5 –матір`ю вказана « ОСОБА_6 », батьком – « ОСОБА_7 ».
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.10.1987 року серії НОМЕР_6 шлюб розірваний між « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».
Дослідженні письмові докази переконують суд в тому, що заявник ОСОБА_1 дійсно 
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила родове прізвище « ОСОБА_3 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Позасудовим порядком заявниця встановити факт реєстрації шлюбу та зміни прізвища можливості не має.
Тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В пункті 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звернуто увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.п. 3, 7, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 
Суд, оцінивши докази, що маються в матеріалах справи, ураховуючи, що факт реєстрації.
страцыъі саме ОСОБА_1 трудової книжки, який просить встановити заявниця, повністю доводиться наданими нею доказами, має для заявниці юридичне значення, іншого порядку встановлення даного факту немає, тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення в цій частині підлягає задоволенню.
Керуючись ст.4,7,10,12,76-77,258,259,263,265,319 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та зміну родового прізвища « ОСОБА_3 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Покровського  міського суду	  О. В. Гаєвий