Єдиний унікальний номер 205/1959/26
Номер провадження 3/205/847/26

Справа № 205/1959/26
Провадження № 3/205/847/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Федотова В.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з УПП в Дніпропетровській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
13.02.2026 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшли адміністративні протоколи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Так, згідно протоколу серії ВАД № 954718 від 03.02.2026 року встановлено, що 14.01.2026 року близько 09:30 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою місця проживання, висловлювала образи та висловлювалася нецензурною лайкою в адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
Вона ж, згідно протоколу серії ВАД № 954717 від 03.02.2026 року, 12.01.2026 року о 02:30 годин, знаходячись за адресою місця проживання, висловлювалася нецензурною лайкою в адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 1732 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року.
Постановою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.02.2026 року вищевказані матеріали було об`єднано в одне провадження.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи, знаючи про наявність відносно неї зазначених адміністративних протоколів, що підтверджується її підписом у таких протоколах, у судове засідання не з`явилася, причин поважності своєї неявки суду не надала, тому суд, вважаючи її причини неявки не поважними, розглядає справу за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Суддя звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний Веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення та наміру особисто надати пояснення або докази стосовно обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.
Судом вжито всіх заходів із метою забезпечення дотримання процесуальних гарантій ОСОБА_1 та права ефективно будувати свій захист задля справедливого та прозорого розгляду питання щодо наявності підстав для її притягнення до адміністративної відповідальності та постановлення справедливого судового рішення, однак ОСОБА_1 скористалася наданими їй правами на власний розсуд.
Частиною 1 статті 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 3 статті 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 1732 КУпАП, а її вина у вчиненні даних адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 954718 від 03.02.2026 року та серії ВАД № 954717 від 03.02.2026 року, рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями потерпілої особи, доказами притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно із ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушено.
Санкція ч. 3 ст. 1732 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.
Згідно із ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої зі більш серйозне правопорушень з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, а також те, що ОСОБА_1 раніше притягалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, відповідних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 401, 1732, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 1732 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Федотова Вікторія Миколаївна