"16" лютого 2026 р. Справа № 363/5959/25

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2026 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Свєтушкіної Д.А., за участю секретаря Галай О.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Вишгородського районного суду Київської області Лукач Олесі Петрівни від розгляду справи за № 363/5959/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П. перебуває справа за № 363/5959/25 відносно ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
12.02.2026 року до канцелярії Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Лукач О.П. від розгляду зазначеної справи. Заява про відвід судді мотивована тим, що суддею Лукач О.П. обмежено ОСОБА_2 в можливості збирання доказів своєї невинуватості шляхом відмови у її клопотанні про привід свідка ОСОБА_3 , невключення всіх викладених нею питань у клопотанні про призначення автотехнічної експертизи у постанову від 05.02.2026 року, якою суддею призначено зазначену експертизу. Крім того зауважила, що у зазначеній постанові суддею не обґрунтовано у зв`язку з чим суддя не поставила перед експертом всіх питань викладених ОСОБА_1 в клопотанні. Також вважає, що шляхом формулювання власних запитань до експерта, суддею здійснено збирання доказів, що вказує на небезторонність судді Лукач О.П. у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевикладене стверджує про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Лукач О.П..
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду заяви у суді її підтримала та просила задовольнити.
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П. у судове засідання не прибула та пояснень не надала, про час та місце розгляду заяви про її відвід повідомлена належним чином. 
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність судді.
Вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши заяву про відвід, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про відвід судді, суд дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП - провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.
Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення. В той же час Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").
Так, згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі за №263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08.06.2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд доходить висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в цьому випадку кримінальному процесуальному законі.
Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України - за наявності підстав передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. 
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Тож для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які б об`єктивно могли вказувати на можливу його упередженість. При цьому, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявляючи про відвід головуючої судді Лукач О.П. не навела обставин, які є підставою для відводу судді з аналізу положень статті 75 КПК України. 
Суд зазначає, що незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями судді підставою для відводу судді бути не можуть.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що з мотивів висловлених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у заяві, підстав для задоволення відводу судді Лукач О.П. згідно вимог статті 75 КПК України не встановлено, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. 245, 283 КУпАП, ст. 75, 81 КПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Вишгородського районного суду Київської області Лукач Олесі Петрівни від розгляду справи за № 363/5959/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - відмовити.
Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2026 року.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Д.А. Свєтушкіна