Справа № 703/8057/25 
2/703/515/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про припинення стягнення аліментів,
установив:
ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з підстав проживання сина разом з ним.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року шлюб між сторонами було розірвано.
Судовим наказом від 27 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 вересня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позивач стверджує, що син ОСОБА_8 проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні.
Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2025 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті.
У наданому суду відзиві відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Ввказала, що позивач без її згоди забрав сина проживати до себе та постійно ним маніпулює. Рішенням служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з нею. Наразі в Смілянському міськрайонному суді перебуває справа за її, ОСОБА_3 , позовом про визначення місця проживання дітей. Вказала, що позивачем до справи не додано доказів на предмет проживання малолітнього сина ОСОБА_6 саме з ним, адже сам факт реєстрації дітей за адресою позивача не може бути беззаперечним доказом проживання дітей з батьком. Враховуючи викладене просила у задоволенні позову відмовити повністю.
У наданій суду відповіді на відзив позивач навів обгрунтування, аналогічні викладеним у поданій позовній заяві.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. 
Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову запечувала. Вказала, що наразі існує спір між нею та позивачем щодо визначення місця проживання дітей. Позивач налаштовує сина проти неї, тому вона не має можливості з ним спілкуватися. З жовтня 2024 року, після розлучення, дочка проживає з нею, а син із позивачем. Зазначила, що кошти на утримання сина вона надає, надсилає їх карту АТ «Ощадбанк».
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. В.о начальника відділу надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без участі представника відділу, рішення по справі просила ухвалити на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 16 січня 2025 року.
Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 вересня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26 листопада 2025 року №5902 у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Як вбачається з довідки квартального комітету Смілянської міської ради №097620 від 26 листопада 2025 року, ОСОБА_1 , 1986 року народження, зареєстрований по АДРЕСА_2 . Разом з ним зареєстрований та проживає син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підтвердження вказаних обставин до вказаної довідки додано акт-обстеження від 26 листопада 2025 року.
Постановою державного виконавця відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пиндиком С.В. від 15 жовтня 2024 року відкрито виконавче провадження№76307193 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 згідно судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2024 року.
На підтвердження сплати аліментів позивачем надано суду квитанції про сплату аліментів на утримання дітей. 
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Будь який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно із положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Тлумачення приписів статті 179 СК України дає підстави зазначити, що аліменти - це кошти особливого призначення, їх належить використовувати для потреб дитини. На одержувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням необхідно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.
За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні. 
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц, від 14 серпня 2024 року у справі № 760/4661/20.
Таким чином, одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні вищевикладених норм законодавства може бути підставою для припинення стягнення аліментів.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина (постанова Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22).
Як слідує з висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 711/856/160-ц, для прийняття рішення про припинення стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, які стягнуто рішенням суду, підлягає доведенню саме ті обставини, що дитина постійно, а не тимчасово проживає із тим батьків, хто сплачував аліменти.
У поданій позовній заяві позивач стверджує, що син ОСОБА_6 з листопада 2024 року проживає з ним, а дочка – ОСОБА_7 – разом з матір`ю – ОСОБА_3 .
За клопотанням позивача в судовому засіданні допитано малолітнього ОСОБА_6 , який повідомив суду, що з початку жовтня 2024 року він проживає по АДРЕСА_2 разом з бабусею ОСОБА_12 та татом ОСОБА_13 . ОСОБА_14 іноді також приїжджає, однак вона проживає з мамою. Батьки разом не проживають з вересня 2024 року. Зазначив, що він самостійно вирішив проживати із батьком і наразі свою позицію не змінює, до цього його ніхто не примушує. Вказав, що його повністю утримує батько, мама в цьому участі не бере. Тато не перешкоджає його спілкуванню з мамою, однак він, свідок, не хоче з нею спілкуватися тому що вона його образила. Картка «Ощад банку», яку відкрила мама, у нього є, однак він нею не користується, оскільки там немає коштів та і наміру нею користуватися він не має. Вказав, що у 2025 році мати викрала у нього стипендію у розмірі 3000 грн надану за змагання, які досі не повернула. 
Також, за клопотанням позивача в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що є сусідом позивача, з відповідачкою не знайомий. Вказав, що знає дітей ОСОБА_16 – ОСОБА_5 і Діану. ОСОБА_5 з кінця 2024 року проживає з батьком, ОСОБА_17 по АДРЕСА_2 , постійно. Де проживає дочка йому не відомо. 
З огляду на зазначене позивачем доведено, що починаючи з жовтня 2024 року малолітній ОСОБА_6 фактично проживає разом із батьком, який здійснює його утримання.
Відповідачка вказаних обставин не заперечувала і такі не спростувала належними та допустимими доказами. Натомість у судовому засіданні вказала, що з жовтня 2024 року син ОСОБА_8 проживає з батьком, позивачем по справі.
Встановлені у справі обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про наявність правових підстав для припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначенні згідно судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2024 року.
При цьому суд зазначає, що вирішення спору у вказаній справі не перебуває у правовій чи фактичній залежності від результатів розгляду цивільної справи про визначення місця проживання дитини, оскільки обставини, які підлягають встановленню у зазначених справах не є тотожними та не зумовлюють одна одну.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Інші доводи сторін вказаних висновків суду не спростовують та їх не змінюють.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про припинення стягнення аліментів задоволити повністю.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2024 року у справі №703/5021/24.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; 
третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Житомирська, 6, ЄДРПОУ 36091333. 

Суддя        І.Я. Биченко