справа № 756/6002/25 головуючий у суді І інстанції Диба О.В.
провадження № 22-ц/824/2421/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Щетініним Максимом Юрійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
у квітні 2025 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив:
стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №100903845 від 04 листопада 2023 року в розмірі 25 372,55 грн та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначав, що 04 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою був укладений кредитний договір №100903845 згідно з умовами якого відповідачка отримала 7 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 17 лютого 2024 року.
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.
Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору №100903845 від 04 листопада 2023 року, договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Укладаючи Кредитний договір відповідачка та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою не був би укладений.
Після цього, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідачки, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника.
Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є Анкета-заява на кредит №100903845 позичальника від 04 листопада 2023 року, що заповнена відповідачем.
Відповідно до умов кредитного договору, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №106-МЛ від 26 березня 2024 року.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №100903845 від 04 листопада 2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою, сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №100903845 від 04 листопада 2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 26 березня 2024 року.
Сума заборгованості відповідачки становить 25 372,55 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 26 березня 2024 року, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6 300,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 18 372,55 грн, прострочена заборгованість за комісією - 700,00 грн.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості, але спір вирішено не було.
08 травня 2025 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Щетінін М.Ю. подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував, що внаслідок відсутності доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки договір є неукладеним, а нараховані відсотки здійснені безпідставно та неправомірно. Крім того, зазначив, що відповідачка не була належним чином повідомлена про зміну кредитора у зобов`язанні, а розрахунки заборгованості надані позивачем є хибними.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №100903845 від 04 листопада 2023 року у розмірі 25 372,55 грн.
Не погодившись із таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Щетінін Максим Юрійович, 03 вересня 2025 року через систему Електронний суд подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зазначив, що у оскаржуваному рішенні районний суд помилково визнав доведеним факт перерахування відповідачці кредитних коштів за кредитним договором, адже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази таких дій кредитодавця.
За таких обставин Договір про споживчий кредит № 100903845 від 04 листопада 2023 року не був фактично реалізований у зв`язку з невиконанням кредитодавцем своїх зобов`язань.
Також, з наданих позивачем копії Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26 березня 2024 року, копії Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26 березня 2024 року до Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26 березня 2024 року не вбачається та не підтверджено факт передачі ТОВ «Мілоан» право вимоги за Договором про споживчий кредит №100903845 від 04 листопада 2023 року до позивача.
Надані позивачем докази відповідачка ставила під сумнів у суді першої інстанції та заявляла клопотання про витребування їх оригіналів, прете суд таке клопотання не вирішив.
Апелянтка, окрім іншого, заперечує отримання від Позивача претензії та вказує, що не була належним чином повідомлена про зміну кредитора у зобов`язанні.
Додатково просив врахувати, що позивач просить суд стягнути відсотки, розмір яких значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції. При цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. ТОВ «Мілоан», як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукали у такий спосіб позичальника на укладення кредитного договору на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідачка не могла оцінити належно. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Щетініним Максимом Юрійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
09 грудня 2025 року представниця ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - Яресько Л.В. подала відзив, у якому заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно вимог ст. 369 ЦПК України, в редакції на час надходження апеляційної скарги, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).
Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за умовами Договору про споживчий кредит №100903845 від 04 листопада 2023 року ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000,00 грн із строком кредитування 105 днів з 04 листопада 2023 року до 19 листопада 2023 року (пільговий період), загальний строк кредитування становить 105 днів, до 17 лютого 2024 року (поточний період), з комісією у розмірі 10% від суми кредиту одноразово у розмірі 700,00 грн.
Пунктом 1.5.2 передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1732,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 22 050,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі на рахунок з використанням картки № НОМЕР_1 .
Умовами договору передбачено пролонгацію строку кредитування, зокрема, п.п.2.3.1 визначено, що продовження строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Так, згідно п.2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно п.3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1-1.6 та п.2.4 цього договору.
Відповідно до п.4.1 договору, у випадку прострочення зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування чи інших платежів позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.
Згідно з додатком №1 до Договору про споживчий кредит №100903845 від 04 листопада 2023 року, в графіку розрахунків та загальна кількість кредиту вказано: дата видачі кредиту 04 листопада 2023 року, сума кредиту 7 000,00 грн. Якщо клієнтом не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною ставкою в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: 31 482,50 грн - сума платежу за розрахунковий період з яких: 7 000,00 грн - сума кредиту, 23 782,50 грн - сума процентів за користування кредитом, 18 515,00 % - реальна річна процентна ставка, 700,00 грн - комісія.
На підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача позивач надав платіжне доручення №75844695 в якому зазначено, про успішність переказу коштів 04 листопада 2023 року на суму 7 000,00 грн, рахунок картки НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору №100903845.
26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ, згідно якого, на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості) (пункт 1.1 договору від 26 березня 2024 року №106-МЛ). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.3 договору від 26 березня 2024 року №106-МЛ)
Пунктом 6.3 договору від 26 березня 2024 року №106-МЛ передбачено, що з моменту переходу до нового кредитора прав вимоги, відповідно до умов пункту 6.2.3 цього Договору, новий кредитор замінює кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває всіх прав (в тому числі грошових вимог) кредитора за цими кредитними договорами. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на усі суми, які новий кредитор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника.
Згідно пункту 6.2.3 договору від 26 березня 2024 року №106-МЛ, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, визначеній в пункті 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення прав вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі реєстру боржників (додаток №2) відповідно до пункту 8.3.2 договору.
Витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 26 березня 2024 року №106-МЛ містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , кредитний договір від 04 листопада 2023 року №100903845, загальна сума заборгованості - 25 372,55 грн, залишок по тілу кредиту - 7 000,00 грн, залишок по відсотках - 18 372,55 грн, залишок по комісії - 700,00 грн.
Також 26 березня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників від 26 березня 2024 року до договору відступлення прав вимоги від 26 березня 2024 року №106-МЛ.
З платіжної інструкції від 26 березня 2024 року №407 встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 1 665 964,71 грн, призначення платежу - плата за відступлення прав вимоги зг. дог. відступлення прав вимоги №106-МЛ від 26 березня 2024 без ПДВ.
13 травня 2025 року позивач надіслав відповідачу письмову претензію про погашення наявної заборгованості.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк, кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, відсотками за користування кредитом та комісією.
Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відповідача, в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Надаючи правову оцінку кредитному договору суд першої інстанції правомірно вважав, що такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором V28944, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
У пункті 2.1. Договору зазначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Своїм підписом на договорі відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Зокрема, згідно з пунктом 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору, позичальник також погодилася з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтвердила, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Кредитного договору та Правил.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Також у анкеті-заяві на кредит №100903845 від 04 листопада 2023 року відображено процес оформлення та розгляду заяви з 09:34:51 год до 09:36:15 год від моменту заповнення заяви до підписання договору та його оброблення.
Платіжним дорученням №75844695 від 04 листопада 2023 року підтверджено факт перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у розмірі 7 000,00 грн на карту ОСОБА_1 НОМЕР_1 , зазначену у п. 2.1 Договору.
В той же час, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
На підставі наведеного, апеляційний суд критично сприймає посилання ОСОБА_1 про неукладеність кредитного договору у зв`язку з недоведеністю факту перерахування коштів на її рахунок кредитодавцем.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (абзац перший частини першої статі 1046 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно із статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
сума кредиту - 7 000,00 грн.;
строк кредитування - 105 днів;
пільговий період - 15 днів;
знижена % ставка - 141765,00 % річних;
стандартна % ставка - 18515,00 % річних.
Сторони погодили, що пільговий період - строк, що настає з дати видачі кредиту, згідно п. 1.3. та завершується п. 1.3.1 Договору дату (рекомендовану дату платежу). Під час дії цього періоду, проценти за користування кредитом можуть, якщо це передбачено умовами договору, нараховуватися за знижено відсотковою ставкою. З дати завершення пільгового періоду строк виконання зобов`язання Позичальником вважається таким, що настав і триває протягом поточного періоду.
Поточний період - строк, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується у визначену п. 1.3.2 Договору дату (дату остаточного погашення заборгованості. Протягом дії цього періоду проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. Позичальник має виконати зобов`язання в день завершення пільгового періоду, але не пізніше останнього дня поточного періоду. З завершенням поточного періоду спливає строк кредитування за Договором. З дня наступного за днем завершення поточного періоду, у випадку існування непогашеної заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати платежів (заборгованості) вважається порушеним (простроченим) Позичальником, шо тягне настання наслідків обумовлених розділом 4 цього Договору та надає Кредитодавцю право розпочати процедуру врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнення її в примусовому порядку.
При цьому, рекомендованою датою платежу є календарна дата, з настанням якої завершується пільговий період та настає строк виконання.
За обставинами цієї справи ОСОБА_1 кредитне зобов`язання у обумовлений 15-денний пільговий період кредитування не виконала, а тому з 16 дня кредитування до закінчення поточного періоду їй нараховано відсотки за користування кредитом за стандартною % ставкою.
За умовами п. 1.5 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 31 482,5 грн та включає в себе: суму кредиту 7 000,00 грн та проценти за користування кредитом 24 482,50,00 грн.
Вказані умови повністю узгоджуються та відповідають Графіку платежів за договором про споживчий кредит №100903845 від 04 листопада 2023 року.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.
За обставинами цієї справи, ОСОБА_1 не оскаржувала договір факторингу №106-МЛ/Т від 26 березня 2024 року в частині відступлення права вимоги за її кредитним зобов`язанням, а тому з урахуванням презумпції правомірності правочину, колегія суддів вважає, що відступлення (продаж) прав вимоги та майнових прав за цим договором не суперечить статті 514 ЦК України, а ТОВ «ФК «Кредит капітал» у встановленому законом порядку набуло право вимоги до відповідача.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.
Проте, перевіривши розрахунок процентів проведений позивачем, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції не врахував поетапного зменшення розміру денної процентної ставки вказаним Законом.
Таким чином, з урахуванням п. п. 1.3 та 1.5 Договору про споживчий кредит, з 04 по 19 листопада 2023 року застосовується процентна ставка за користування кредитом у 1,65% на тіло 7 000,00 грн: 15 днів * 7 000,00 грн * 1,65% = 1 732,50 грн.
З 20 по 29 листопада 2023 року застосовується процентна ставка за користування кредитом у 3,5% на тіло 7 000,00 грн: 10 днів * 7 000,00 грн * 3,5% = 1 155,00 грн.
Оскільки 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 сплатила в рахунок погашення кредиту 700,00 грн, з 30 листопада по 23 грудня 2023 року застосовується процентна ставка за користування кредитом у 3,5% на тіло 6 300,00 грн: 24 дні * 6 300,00 грн * 3,5% = 5 292,00 грн.
Починаючи з 24 грудня 2023 року по 17 лютого 2024 року (закінчення строку кредиту) розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми залишку кредиту у 6 300,00 грн за кожен день = 56 днів * 6 300,00 гривень * 2,5% = 12 348,00 грн.
Отже, загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 18 795,00 грн, проте такий розмір є більшим за заявлений позивачем до стягнення у сумі 18 372,55 грн.
Абзац 2 частини 2 статті 376 ЦПК України визначає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що за обставин цієї справи висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, процесуальні порушення суду щодо невирішення клопотання відповідачки про витребування доказів не можуть бути єдиною підставою для скасування оскаржуваного рішення, враховуючи, що в апеляційній скарзі відповідачка такого клопотання не заявляла та не просила розглянути. 
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.
Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у оскаржуваній частині по суті позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 375, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Щетініним Максимом Юрійовичем - залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова