Справа № 307/650/26
Провадження № 2/307/276/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Рішко О.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тячів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 , де третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. 
ВСТАНОВИВ:
Тячівська окружна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , де третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. 
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2024 у справі № 307/859/24 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України та закрито кримінальне провадження № 12024071160000091 про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. 
Досудовим розслідування встановлено, що 06 лютого 2024 року, приблизно о 19 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda», моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Промисловій в м. Тячів, рухаючись по правій смузі руху у напрямку вулиці Чехова, навпроти будинку № 9, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в момент виявлення перешкоди для руху своєчасно не застосував гальмування, або безпечний маневр об?їзду перешкоди ліворуч, при цьому дотримуючись безпечного бокового інтервалу, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, порушуючи вимоги п. п. 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.9 «б», 13.1, 13.3 та 1.10 (в частині поняття «перешкода для руху») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 не справившись з керуванням допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався пішки в попутному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, обмеженої форми, тупої травми грудної клітки, вогнища забою обох легень, пристінкового правобічного пневмотораксу; вивиху правого плеча, перелому стернального кінця правої ключиці; закритого перелому малогомілкової кістки лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням; смугастих саден чола, спинки носу, забійної рани спинки носу справа, перелом носової кістки зі зміщенням вліво, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня та знаходяться у причинному зв`язку із діями ОСОБА_1 , тобто порушив правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме вчинив злочи, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
В зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради. 
Згідно інформації КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 14 ліжко-днів з 03.06.2024 по 17.06.2024 (медична картка стаціонарного хворого № 5338).
Витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_2 .
Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування потерпілого становить 18262,58 грн. 
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого у межах вказаного кримінального провадження не заявлявся, у добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані. 
На обґрунтування підстав для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 негативно впливає на фінансування лікування інших хворих, унаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Однак ні Національною службою здоров`я України, ні КНП «Тячівська районна лікарня», ні Тячівською міською радою, як органами, уповноваженими державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо стягнення заподіяної шкоди не вживались ні під час розгляду кримінального провадження у суді, ні у порядку цивільного судочинства. 
Тому просять суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров?я України із зарахуванням коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок UA978999980313080115000026011, ГУК у м.Києві/Шевченківський район/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм.подат.), витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 18 262 гривень 58 копійок.

16 лютого 2026 року ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Тячівської окружної прокуратури, в інтересах держави в Національної служби здоров`я України до ОСОБА_2 , визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 
Прокурор Тячівської окружної прокуратури Білов О.О. в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві та просила суд позов задовольнити повністю, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про дату та час розгляду даної справи, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.
У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до пункту 3 статті131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у визначеному законом порядку.
Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026 у справі № 307/859/24 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження № 12024071160000091 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим..
При цьому, ухвалою суду встановлено, що 06 лютого 2024 року, приблизно о 19 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda», моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Промисловій в м. Тячів, рухаючись по правій смузі руху у напрямку вулиці Чехова, навпроти будинку № 9, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в момент виявлення перешкоди для руху своєчасно не застосував гальмування, або безпечний маневр об?їзду перешкоди ліворуч, при цьому дотримуючись безпечного бокового інтервалу, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, порушуючи вимоги п. п. 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.9 «б», 13.1, 13.3 та 1.10 (в частині поняття «перешкода для руху») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 не справившись з керуванням допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався пішки в попутному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, обмеженої форми, тупої травми грудної клітки, вогнища забою обох легень, пристінкового правобічного пневмотораксу; вивиху правого плеча, перелому стернального кінця правої ключиці; закритого перелому малогомілкової кістки лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням; смугастих саден чола, спинки носу, забійної рани спинки носу справа, перелом носової кістки зі зміщенням вліво, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня та знаходяться у причинному зв`язку із діями ОСОБА_1 , тобто порушив правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом констатовано, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У відповідності до вимог ст.ст.12, 13, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно дост.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.
Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до ч.2ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Згідно інформації КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 14 ліжко-днів з 03.06.2024 по 17.06.2024 (медична картка стаціонарного хворого № 5338).
Витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_2 .
Згідно ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат медичного закладу на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки прокурор, звертаючись з даним позовом до суду, діяв в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, та звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь держави.
Керуючись статтями 12, 81, 83, 89, 141, 258, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Тячівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 , де третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України грошові кошти у сумі 18 262.58 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину, які перерахувати в дохід державного бюджету на номер рахунку: UA978999980313080115000026011, код ЄДРПОУ 37993783, отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 3 328,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи:
Позивач ? Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області Фістер О., місцезнаходження: 90500, Закарпатська обл., м. Тячів, вул. Незалежності, 27.
Національна служба здоров`я України (код ЄДРПОУ 42032422), місцезнаходження: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 19.
Відповідач ? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Третя особа - КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, місце розташування: 90500, м. Тячів, вул. Нересенська, 48, Закарпатська область. 

Суддя: В.В. Чопик