ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/367/26
3/609/117/2026
20 квітня 2026 року 

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем у ветеринарній аптеці м. Шумськ, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 06.04.2026р., близько 13.51 год., в с. Онишківці по вул. Центральна, Кременецького району Тернопільської області, повторно протягом року, керував електро велосипедом марки «Forte» д.н.з. б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6820 ARLK – 0005», результат огляду 1,13 проміле. Від повторного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі КНП «Кременецька опорна лікарня» водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що із результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу він був не згідний та не бажав проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому лікувальному закладі, оскільки у нього погіршився стан здоров`я через хворобу на цукровий діабет. Вказав, що 06.04.2026р., близько 13.51 год. він керував електро велосипедом, який не відноситься до транспортних засобів та, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я випив сто грам горілки для стабілізації цукру в крові. Просив його дій перекваліфікувати на ст.127 КУпАП, а саме на порушення правил дорожнього руху велосипедистами.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає у випадку вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП повторно протягом року.
Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 р. передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Відповідно до положень ч.2 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №633580 від 06 квітня 2026 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 06.04.2026р., близько 13.51 год., в с. Онишківці по вул. Центральна, повторно протягом року, керував електро мопедом марки «Forte» д.н.з. б/н., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6820 ARLK – 0005», результат огляду 1,13 проміле. Від повторного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі КНП «Кременецька опорна лікарня» водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР України; 
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6979018 від 06.04.2026р., згідно якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у розмірі 24000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП;
- постановою Шумського районного суду Тернопільської області № 609/257/25 від 20.05.2025р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 15.07.2026р.;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 квітня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 направлявся на огляд у КНП «Кременецька опорна лікарня» у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення. Огляд у медзакладі не проводився, оскільки водій відмовився;
- долученими до матеріалів справи відеозаписами, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Forte» д.н.з. б/н., яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager. ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння погодився. Результат огляду 1,13 проміле. ОСОБА_1 буз не згідний із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмовився пройти такий огляд у найближчому лікувальному закладі.
Зазначені докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративного правопорушення не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.
Твердження ОСОБА_1 про те, що електро велосипед не є транспортним засобом не відповідають дійсності, оскільки визначення терміну транспортний засіб наведено в п. 1.10 Правил дорожнього руху, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. 
Відповідно до Правил дорожнього руху до механічних транспортних засобів належить будь-який транспортний засіб, який приводиться у рух за допомогою двигуна
У постанові Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 152/285/21 зазначено, що відповідно до Правил дорожнього руху до механічних транспортних засобів належить будь-який транспортний засіб, який приводиться у рух за допомогою двигуна. 
Оскільки електро велосипед приводиться у рух за допомогою двигуна, має сидіння для перевезення людей та речей, а тому цей електро велосипед є механічним транспортним засобом.
Із долученого до матеріалів справи відеодоказу встановлено, що ОСОБА_1 керував електро велосипедом, рух якого здійснювався за допомогою електро двигуна, перебуваючи на обладнаному сидінні. 
Отже, зважаючи на викладене, електро велосипед, яким керував ОСОБА_1 , є транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху та вимог ст.130 КУпАП.
Відтак, судом установлено, що невиконання ОСОБА_1 вимог працівника поліції, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст.130 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням прав керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, що сприятиме його вихованню та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Також, суд зазначає, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, однак, матеріали справи не містять доказів про належність транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому підстави для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу в останнього відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/257/25 (3/609/170/2025) від 20.05.2025р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Вказана постанова суду, згідно даних ЄРСР, набрала законної сили 30.05.2025р. 
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів.
З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/257/25 (3/609/170/2025) від 20.05.2025р., яка набрала законної сили 30.05.2025р., за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 1 (одного) місяця 9 (дев`яти) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 130, 252, 280, 283, 284, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/257/25 (3/609/170/2025) від 20 травня 2025 року, яка набрала законної сили 30 травня 2025 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 1 (одного) місяця 9 (дев`яти) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в дохід держави.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя:	  	М.  В.  Харлан