№ 208/12914/25 
№ 2/207/643/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
за участю секретаря судового засідання Сивачук А.А.
позивача ОСОБА_1 
відповідача-1 ОСОБА_2 
відповідача-2 ОСОБА_3 
третьої особи ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача-1 ОСОБА_2 
відповідача-2 ОСОБА_3 
треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
про стягнення грошових коштів та моральної шкоди
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача грошові кошти в сумі 10000 доларів США не пізніше ніж через 30 діб після прийняття судом рішення; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн, стягнути з відповідачів судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані посиланням на те, що 18.07.2025 позивач передав грошові кошти в сумі 10000 доларів США ОСОБА_2 через посередництво ОСОБА_4 для придбання квартири, яка за домовленістю мала бути оформлена на ім`я онуки позивача - ОСОБА_5 або батька його онуки - ОСОБА_4 . Факт передачі грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 18.07.2025, складеної ОСОБА_2 . Всупереч досягнутої з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовленості, квартира, придбана частково за передані позивачем кошти, увійшла у приватну власність ОСОБА_2 . Таким чином, відповідачі незаконно зберегли у себе належні позивачу кошти, чим завдали йому майнову шкоду. 
Після того, як позивачу стало відомо про те, що квартира була оформлена на ОСОБА_2 , у нього значно погіршився стан здоров`я - заболіло серце, різко підвищився артеріальний тиск, що спричинило сильний стрес та моральні страждання. У зв`язку з цим, позивач вважає справедливим стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.
Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у даній справі; постановлено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 05.01.2026 на 11:00 годин.
05.01.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 03.02.2026 до 15:00 годин.
Ухвалою суду від 03.02.2026 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду до 12.03.2026 на 15:10 годин.
12.03.2026 у судове засідання з`явились позивач, відповідачі та третя особа ОСОБА_4 , які надали відповідні пояснення.
Так, позивач підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, посилаючись на те, що в період безпідставного користування відповідачами належними йому грошовими коштами, йому були спричинені душевні страждання, внаслідок чого погіршився стан його здоров`я. В частині стягнення грошових коштів в сумі 10000 доларів США, позивач просив закрити провадження у даній справі, оскільки вказані грошові кошти були повернуті відповідачами у повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_3 просив закрити провадження у даній справі в частині стягнення грошових коштів в сумі 10000 доларів США у зв`язку зі сплатою цих грошових коштів позивачу. Також відповідач ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість зазначених вимог.
Аналогічні пояснення були надані відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_4 . 
Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2025 ОСОБА_2 підписано боргову розписку, відповідно до якої вона добровільно підтвердила, що отримала грошові кошти від ОСОБА_1 у сумі 10000 доларів США для купівлі квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
29.01.2026 позивачем подано до суду заяву, в якій позивач повідомив, що грошові кошти, передані 18.07.2025 ОСОБА_2 у позику, були повернуті йому у повному обсязі лише 27.12.2025. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 в період з 18.07.2025 по 27.12.2025 незаконно та безпідставно володіла коштами, отриманими у позику шляхом обману, що спричинило йому істотні моральні страждання, призвело до значних життєвих незручностей та додатково підтверджує обгрунтованість його вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За приписами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).
Пунктом 9 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).
Частинами першою та другою ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч.3 ст.23 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.05.2022 у справі №487/6970/20 та від 05.12.2022 у справі №214/7462/20).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.11 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1,3 ст.81 ЦПК України).
Позивачем в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, зокрема зазначено, що після того, як йому стало відомо про те, що квартира була оформлена на ОСОБА_2 , у нього значно погіршився стан здоров`я - заболіло серце, різко підвищився артеріальний тиск, що спричинило сильний стрес та моральні страждання. У зв`язку з цим, позивач вважає справедливим стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. 
Водночас позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, що підтверджують заподіяння йому душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань, що були понесені ним, а також недоведено існування причинного-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди.
Щодо вимог позивача про стягнення грошових коштів, суд враховує наступне.
Пунктом 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК Україниє можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення..
Предметом спору у даній справі, зокрема є вимога позивача про стягнення з відповідачів грошових коштів за договором позики у розмірі 10000 доларів США.
Судом встановлено, що після пред`явлення даного позову, відповідачі сплатили на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 10000 доларів США.
Присутні у судовому засіданні учасники справи не заперечували проти закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів за договором позики, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів за договором позики на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди- відмовити.
Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів - закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська