ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року	справа № 380/23254/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не зарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) з 11 вересня 2020 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та виплачувати в подальшому. 
Аргументи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 08.04.2015 по 04.07.2015 він, як військовослужбовець офіцерського складу Збройних Сил України, одночасно обіймаючи посаду прокурора, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Відповідно до протоколу від 29.09.2020 № 26/20 комісії по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років, після звільнення його з військової служби, станом на 11.09.2025 стаж роботи ОСОБА_1 для виплати щомісячної надбавки за вислугу років становить – 18 років 11 місяців 03 днів. Однак, пільговий період 00 років 05 місяців 22 дні до трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років включений не був. Розмір щомісячної надбавки за вислугу років, передбачений частиною 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» був встановлений в розмірі 25% (понад 15 років) посадового окладу. Пільгова вислуга у стаж роботи позивачу відповідно до вимог пункту 9 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури від 09.12.2015 № 1090 та підпункту «а» пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 врахована не була.
Позивач вважає, що відповідачем проігноровані приписи ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, згідно з якими час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період. Просить суд задовольнити позов.
Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що згідно з п. 1 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090, цей Порядок визначає механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки. Згідно з протоколом засідання комісії Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років (далі - Комісія) від 26.09.2020 № 26/20 вислуга років позивача станом на 11.09.2020 становила 18 років 11 місяців 03 дні. Вказаним рішенням Комісії, у стаж роботи, що дає позивачу право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгову вислугу років за період безпосередньої участі в антитерористичній операції та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення у період з 08.04.2015 по 04.07.2015 з розрахунку один місяць за три місяці служби не враховано. Відповідно до наказу Військового прокурора Західного регіону України «Про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових прокуратур гарнізонів Західного регіону України на 01 січня 2020 року» від 17.01.2021 № 43к, вислуга років позивача становила 16 років 10 місяців 22 дні (у тому числі пільгова вислуга 00 років 05 місяців 22 днів). До розрахунку вислуги років позивача станом на 01.01.20210 включено пільговий період, оскільки на той час він проходив військову службу і таке право передбачене п. 3 Порядку № 1090. Так, п. 3 Порядку № 1090 встановлено, що надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, лише військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах. Однак, з 11.09.2020 позивач не проходить військової служби і щомісячна надбавка за вислугу років обчислювалась відповідно до порядку її нарахування особам, які не мають статусу військовослужбовця, а пільгова вислуга років за період безпосередньої участі в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил з 08.04.2015 по 04.07.2015 із розрахунку один місяць за три місяці служби не могла бути зарахована в стаж роботи. Для розрахунку позивачу щомісячної надбавки за вислугу років, обчисленої на пільгових умовах, на посаді прокурора спеціалізованої прокуратури законодавством не передбачено. Поряд з цим, період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей може бути зарахований до його вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії. Із вказаних підстав просить суд відмовити в задоволенні позову.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 з липня 2006 року по теперішній час безперервно проходить службу на прокурорських посадах в органах прокуратури України, з 10 липня 2025 року по теперішній час проходить службу на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону. 
У період з 08.04.2015 по 04.07.2015 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно розрахунку вислуги років підполковника юстиції ОСОБА_1 виданого військовою прокуратурою Західного регіону України, а також довідки військової прокуратури Західного регіону України від 10.09.2020 №253 на дату 10.09.2020 позивач мав загальну вислугу років 17 років 07 місяців 01 днів, з яких пільгова вислуга років складала 00 років 05 місяців 22 дні, та виходячи із цієї вислуги років ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення.
Відповідно до протоколу від 29.09.2020 № 26/20 комісії по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років, після звільнення ОСОБА_1 з військової служби, на дату 11.09.2025 стаж роботи ОСОБА_1 для виплати щомісячної надбавки за вислугу років становить – 18 років 11 місяців 03 днів. Пільговий період 00 років 05 місяців 22 дні до трудового стажу позивача для виплати надбавки за вислугу років включений не був.
12.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації про розмір нарахованої йому надбавки за вислугу років з 11.09.2020 по теперішній час та з приводу врахування його пільгової вислуги років під час нарахування заробітної плати за вказаний період. 
У відповідь на звернення позивача Спеціалізована прокуратура в сфері оборони Західного регіону листом від 18.11.2025 за № 07-999 вих-25 відмовила позивачу в здійсненні перерахунку та виплати заробітної плати з 11.09.2020, мотивуючи, що з 11.09.2020 він не проходить військову службу, тому щомісячна надбавка за вислугу років обчислюється відповідно до порядку її нарахування особам, які не мають статусу військовослужбовця, а пільгова вислуга років за період безпосередньої участі в антитерористичній операції та участі в операції об`єднаних сил з 08.04.2015 по 04.07.2015 з розрахунку один місяць за три місяці служби не може бути зарахована в стаж роботи. 
Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та звернувся до суду з цим позовом.
Норми права, що підлягають застосуванню та висновки щодо правозастосування.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України, визначаються Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).
Ст. 4 Закону № 1697-VII установлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Частиною 7 ст. 81 Закону № 1697-VII визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.
Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.
Механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки визначає Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1090 (далі - Порядок № 1090).
Дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури (п.2 Порядку № 1090).
Згідно з п. 3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у ч. 7ст. 81 Закону України "Про прокуратуру".
Відповідно до п. 6 Порядку № 1090 до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, слідчим органів прокуратури, зараховується: 1) час роботи (служби) в органах прокуратури; 2) час проходження строкової військової служби та служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби та інших правоохоронних органах, а також стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях; 3) час роботи на посадах судді, державного арбітра, арбітра відомчих арбітражів України, арбітра в судах і державному та відомчому арбітражі колишнього СРСР і республік, що входили до його складу, а також працівників органів юстиції, що забезпечують діяльність судів; 4) час роботи на виборних посадах в органах місцевого самоврядування і профспілкових організаціях, якщо працівник до і після цього працював в органах прокуратури; 5) час роботи в державних установах, інших організаціях, якщо вони були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури для продовження роботи; 6) період здобуття освіти (за денною формою навчання) у вищих навчальних закладах на юридичних факультетах; 7) час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли за медичними показаннями дитині потрібен домашній догляд, - період відпустки без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку, а коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - не більше ніж до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку; 8) час роботи за кордоном, якщо працівник направлявся туди органами прокуратури та перед відрядженням працював на прокурорсько-слідчих посадах і протягом двох місяців після повернення з-за кордону був прийнятий на роботу в органи прокуратури на зазначені посади; 9) час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; 10) період роботи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру" було присвоєно класні чини (у тому числі працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), а також час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; 11) період роботи на адміністративних посадах, посадах науково-педагогічних та наукових працівників у Національній академії прокуратури України.
Пунктом 8 Порядку № 1090 передбачено, що до періоду проходження служби військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, для виплати їм щомісячної надбавки за вислугу років зараховуються періоди: 1) військової служби за контрактом на посадах у Збройних Силах, Службі безпеки, Держспецтрансслужбі, Держспецзв`язку, Службі зовнішньої розвідки, військах цивільної оборони, інших військових формуваннях, правоохоронних органах, правоохоронних органах спеціального призначення, Об`єднаних збройних силах держав - членів СНД, військах та інших військових формуваннях СНД та СРСР; 2) служби на посадах в органах внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органах і підрозділах цивільного захисту, кримінально-виконавчої системи, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, податкової міліції, в інших правоохоронних органах, у тому числі СНД та СРСР; 3) роботи (служби) за контрактом у державних органах, установах, організаціях та органах місцевого самоврядування, якщо вони направлені в ці органи в установленому порядку із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 4) виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 5) роботи (служби) в судових органах та органах прокуратури на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) перебування у розпорядженні та час, коли військовослужбовці не перебували на посадах внаслідок звільнення від посад; 7) навчання у військових навчальних закладах (військово-навчальних підрозділах у вищих навчальних закладах) на посадах курсантів і слухачів; 8) коли військовослужбовці не перебували на військовій службі внаслідок незаконного звільнення, а потім були поновлені на військовій службі; 9) строкової військової служби; 10) визначені п.п.3, 6-11 п.6 цього Порядку.
Періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби (п.9).
Згідно з п.14, 16 Порядку № 1090 період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів.
Рішення комісії про обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, оформляється протоколом. Витяги з протоколів засідання комісії друкуються у двох примірниках, які подаються до бухгалтерського та кадрового підрозділів.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням військової служби та правовий статус військовослужбовця регулюються, зокрема, нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
За змістом ч.1, 6 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
До видів військової служби належать, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб сержантського, старшинського і офіцерського складу.
За змістом ст.1,2 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Ст. 8 Закону № 2011-XII визначені основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби. Зокрема, в абз.2 п.1 цієї статті, серед іншого, передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України пільгові умови зарахування до вислуги років військової служби, як різновиду державної служби, визначено у п.3 Постанови від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393), яким передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови (зокрема, особам офіцерського складу, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом), зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
За змістом п.3 р. 4 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260) для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям зараховуються періоди, зокрема, зазначені в Постанові № 393 (зі змінами).
Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
Предметом спору у цій справі є питання правомірності бездіяльності відповідача щодо не зарахування у стаж роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.04.2015 по 04.07.2015 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Ст.81 Закону № 1697-VII визначено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок, з поміж іншого, за вислугу років, яка виплачується у відповідних розмірах, що залежать від наявності стажу понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.
Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам КМУ визначено у Порядку № 1090.
При цьому, особливість спірних правовідносин, що склалися у цій справі, полягає у тому, що період проходження служби, що дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, згідно з п.6 Порядку № 1090 включає і стаж військової служби в Збройних Силах, до якого належить час проходження військової служби в особливий період - за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.04.2015 – 04.07.2015.
З матеріалів справи слідує, що позивач з липня 2006 року по теперішній час безперервно проходить службу на прокурорських посадах в органах прокуратури України.
Водночас у період 08.04.2015 – 04.07.2015 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей.
Згідно розрахунку вислуги років підполковника юстиції ОСОБА_1 виданого військовою прокуратурою Західного регіону України, а також довідки військової прокуратури Західного регіону України від 10.09.2020 №253 на дату 10.09.2020 позивач мав загальну вислугу років 17 років 07 місяців 01 днів, з яких пільгова вислуга років складала 00 років 05 місяців 22 дні, та виходячи із цієї вислуги років ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення
Відповідно до протоколу від 29.09.2020 № 26/20 комісії по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років, після звільнення ОСОБА_1 з військової служби, на дату 11.09.2025 стаж роботи ОСОБА_1 для виплати щомісячної надбавки за вислугу років становить – 18 років 11 місяців 03 днів. Пільговий період 00 років 05 місяців 22 дні до трудового стажу позивача для виплати надбавки за вислугу років включений не був.
Відповідачем не враховані приписи ч.1ст.2 Закону № 2232- XII, а також п.2 ч.1ст.8 Закону № 2011-XII, згідно з якими час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період. 
У спірних правовідносинах це період 08.04.2015 – 04.07.2015, коли позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей.
Також, в абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа щодо права на пільги) зазначено, що правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів у зазначених рішеннях Конституційного Суду України полягає в тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, жорсткими вимогами до дисципліни, професійної придатності, певним обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить від розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер.
Ці гарантії не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації.
Таким чином, законодавством регламентовано пільгове обчислення періоду проходження служби в органах прокуратури, що є гарантією соціальних прав. Жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вищенаведеній категорії осіб у пільговому обчисленні.
Суд наголошує, що згідно з п.3-1 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у ч.7ст.81 Закону № 1697-VII, до якої, у свою чергу, зараховуються періоди, визначені п.6 Порядку № 1090, зокрема і стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях.
Належить також зазначити, що відповідно до п.9 Порядку № 1090 періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби. При цьому, наведена норма не містить вказівки на можливість зарахування вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах залежно від статусу особи як прокурора або військовослужбовця, який проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.
Також суд відхиляє доводи відповідача про неврахування у пільговому обчисленні позивачу періоду 08.04.2015 – 04.07.2015, оскільки позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи на посадах в органах прокуратури і відповідні записи містяться як у послужному списку, так і в особовій справі позивача.
Ураховуючи викладене, стаж військової служби відповідача, зокрема і з урахуванням зарахованої на пільгових умовах вислуги років, підлягав урахуванню відповідачем при визначенні стажу роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №380/12042/20.
Суд дійшов висновку про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.04.2015 – 04.07.2015 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок заробітної плати позивача за весь період роботи у Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 233 КЗпП (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
До 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Отже, із 19.07.2022 строк звернення до суду для обрахунку заробітної плати становить три місяці з моменту коли особа дізналась про порушення свого права.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року у справі № № 1-р/2025 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.
Частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
При цьому Конституційний Суд України при розгляді вказаної справи прийшов до наступних висновків:
Баланс між правом працівника на своєчасне й повне одержання винагороди за працю, інтересом роботодавця у юридичній визначеності та захисті від безмежної в часі відповідальності, а також публічним інтересом у стабільності правопорядку й ефективності правосуддя в будь-якому разі не може бути досягнутий у спосіб позбавлення працівника можливості скористатися своїм правом на одержання винагороди за працю.
Конституційний Суд України вважає, що запровадження тримісячного строку для звернення працівника під час дії трудових відносин до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат обмежує гарантоване право особи на своєчасне одержання винагороди за працю та уможливлює невиконання роботодавцем обов`язку з оплати праці, зокрема у випадках, коли працівник звертатиметься до суду пізніше ніж через три місяці з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Фактично право працівника на одержання винагороди за працю підлягає судовому захисту лише в межах установленого строку звернення до суду, зі спливом якого працівник втрачатиме можливість ефективного та дієвого поновлення своїх прав у спосіб звернення до суду.
Якщо працівник пропустив тримісячний строк звернення до суду, обов`язок роботодавця щодо виплати заробітної плати та інших належних працівникові виплат і право працівника на одержання винагороди за працю не припиняються, тоді як дієвість та ефективність способів поновлення права працівника на одержання винагороди за працю, зокрема у спосіб стягнення заборгованості в судовому порядку, зазнає суттєвого обмеження, оскільки не передбачено поновлення пропущеного строку. Працівник може опинитися в невигідному юридичному становищі, коли після спливу встановленого оспорюваними приписами Кодексу тримісячного строку відповідне право не підлягатиме захисту судом, а подальше отримання працівником сум заробітної плати значною мірою залежатиме від бажання роботодавця виплатити заборгованість в позасудовому порядку.
Законодавець, установлюючи тримісячний строк для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, не врахував, що зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим, призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав працівника, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України. Така законодавча конструкція ставить працівника, який перебуває у трудових відносинах, у менш захищене становище порівняно зі звільненим працівником, що суперечить принципу рівності та гарантії ефективного судового захисту.
Установлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить частині першій статті 8, частині сьомій статті 43, частині першій статті 55 Конституції України.
Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 640/7102/20. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що судові рішення мають ґрунтуватись на чинному законодавстві, яке не суперечить Конституції України. Припис акта, що визнаний неконституційним, не може застосовуватися судами. 
Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок заробітної плати позивача за весь період роботи у Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону підлягають задоволенню.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не проводиться.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не зарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) з 11 вересня 2020 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 08 квітня 2015 року по 04 липня 2015 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. 
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна