Справа № 209/8727/25
Провадження № 3/209/254/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Кам`янське 

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Корнєєва І.В., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,, 

ВСТАНОВИВ:
05 листопада 2025 року в провадження суду надійшов для розгляду адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №460235 від 21.09.2025 року, ОСОБА_1 21 вересня 2025 року о 01.15 м.Кам`янське, пр.Нескорених,28, керував автомобілем MINSUBIHI L200, н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння:різкий запах алкоголю з порожнини рота, почерваніння очей, хитка мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту Драгег 6810 та в медичному закладі КНЛКМР МЛ , відмовився, чим порушив п.2.5.ПДР - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, чим вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання, призначене не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Борщевич І.О. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння працівниками поліції виявлені не були, а почервоніння очей та хитка мова взангалі не передбачені як ознаки алкогольного сп`яніння, також не встановлено будь-якого руху автомобіля та не доведено факту керування ОСОБА_1 автомобілем , суть адміністративного правопорушення не викладена в повному обсязі – з протоколу не зрозуміло в чому саме обвинувачується особа- чи в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи в відмові від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння, відезапис з нагрудних камер поліцейських вівся з перервами, а саме починається 21.09.2025 року о 00.04 год. та закінчується 0 00.10 год., відеозапис переривається більше ніж одну годину і починається о 01.14 год. і закінчується о 01.25 год, потім в черговий раз відеозапис переривається та починається о 01.43 і закінчується 01.46 год. Тобто, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 130 УпАП , не підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того , після дооформлення адміністративного матеріала , зазначені судом недоліки працівниками поліції не виконані.
Заслухавши пояснення адвоката Борщевича І.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя зазначає про таке.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів, порушень норм ст.266 КУпАП судом не встановлено та матеріали справи не містять. Відеозйомка працівниками поліції проводилась відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», за допомогою нагрудного реєстратора, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. 
У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не звільняє особу від проходження відповідного огляду. Суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія пройти відповідний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, …. тощо.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Вивчивши матеріали справи та оглянувши відеозапис, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №460235 від 21.09.2025, який підписано ОСОБА_1 ;
-постановою серії ЕНА №5768280 від 21.09.2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почерваніння очей, хитка хода, від огляду відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 798071 ;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підстава виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почерваніння очей, хитка хода; 
-рапортом поліцейського; 
-фотокарками ОСОБА_1 , паспорту та технічного паспорту на автомобіль;
-довідкою про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП 30.05.2025 року , накладено адміністративне стягнення у розмір 17 000 грн. з позбавленням права керування ТЗ на один рік;
-постановоюДніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року по справі №209/4378/25 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБИ 1; 
-DVD-диском із відеозаписом доданим до протоколу, відповідно до якого 21.09.2025 року ОСОБА_3 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, на пропозицію працівників поліції пройти обстеження на місці події за допомогою аналізатора Драгер або у лікарні водій ОСОБА_2 відмовився. Від керування трнспортним засобом відсторонений.
- розпискою ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції автомобіля марки MINSUBIHI L200, н.з НОМЕР_1 , зобов`язується не давати право керування до 22.09.2025 р.
- рапортом старшого інспетора СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП Горбачової В. , відповідно до якого на виконання постанови Дніпровського районного суду міста Кам`янського №209/8727/25 від 12.02.2025 щодо доопрацювання адміністративного матеріалу за ч.2 ст. 130 КУпАП було встановлено, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення містить слово «відмовився» від проходження огляду на стан сп`яніння , але даний факт засвідчений у акті огляду на стан спяніння та направленні на огляд водія транспортного засобу, а також прямо зафіксований на відеозаписі з поліцейського нагрудного відеореєстратора,а також згідно протоколу-порушені вимоги п.2.5 ПДР України , що є відмовою особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Згідно законодавчих вимог- вносити правки у бланк адміністративного протоколу – заборонено. Стосовно витягу з реєстру судових рішень зазначає, що даний ресурс є доступним, законодавчо визначеним,який містить чіткий номер судової справи Дніпровського районного суду міста Кам`янського , а саме № 209/4378/25, провадження №3/209/890/25 від 24.06.2025 , що прямо свідчить про те, що зазначена постанова стосується виключно ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
На дослідженому віжеозаписі чітко видно, що водій ОСОБА_1 підтверджує, що він керував транспортним записом та на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці чи в лікарні відмовився.
Крім того, факт керування ОСОБА_1 підтвержується постановою серії ЕНА №5768280 від 21.09.2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, яка не оскаржена та набула законної сили.
Тому, суд не приймає доводи представника адвоката Борщевича І.О. про відсутність факту керування ОСОБА_1 автомобілем 21.09.2025 року о 01.15 год. 
Щодо розбіжностей у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння , виявлених у ОСОБА_1 - хитка мова, суд сприймає це як технічну помилку, оскільки у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрем -хитка хода, та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підстава виявлені ознаки алкогольного сп`яніння , зокрема- хитка хода.
Суд не приймає твердження представника ОСОБА_1 адвоката Борщевича про недопустимість доказу – відеозапису,який має перерви у записі, бо запис провадився з нагрудних камер двох поліцейських 798022,798451, на відеозаписі відображені саме записи спочатку з однієї боді камери, потім з іншої боді камери. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім відеозапису, підтверджується іншими допустимими і достовірними доказами,які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі. Узгоджуються між собою як в цілому , так і в деталях, та доповнюють один одного в їх сукупності. 
Відповідно до стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року по справі №209/4378/25 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБИ 1 та рапорт старшого інспетора СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП Горбачової В. про те, що постанова Дніпровського районного суду міста Кам`янського , а саме № 209/4378/25, провадження №3/209/890/25 від 24.06.2025 , стосується виключно ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що долучення судом постанови про адміністративну відповідальність з реєстру є використанням доказу (преюдиційного факту), але не вважається самостійним «збиранням» доказів судом, якщо постанова вже існує та набрала законної сили. Суд може використовувати відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень для підтвердження обставин.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року по справі №209/4378/25 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який визнаний винним у здійсненні правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2025 року по справі №209/4378/25 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якою постанова Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року залишена без змін.
Тобто вказані судові рішення набули законної сили та підлягають обов`язковому виконанню.
Крім того, на відеозаписі з бодікамер поліцейських зафіксовано пошук зазначених судових рішень та встановлення притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП постановою суду від 24 червня 2025 року та залишення постанови без змін постановою апеляційного суду .
Вказані постанови суду , які долучені до матеріалів, оцінюється судом у сукупності з іншими матеріалами справи.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногог правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Підстав для закриття справи на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
При визначенні виду стягнення, суд врахував дані про особу правопорушника ОСОБА_1 , ступінь та форму його вини у вчиненому правопорушенні, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є особливо небезпечним, має підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КпАП України судом не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчились.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП. Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною та достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних стягнень.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 33, ч.2 ст.130, 283 КУпАП, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлений, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлений, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двух тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , РНОКПП судом не встановлений, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (EAП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача (IBAN): UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особою, щодо якої її винесено, її захисником – протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Строк пред`явлення постанови для виконання - три місяці - з дня її винесення. 
Повний текст постанови оголошений 13 квітня 2026 року о 12.10 годині. 

Суддя І.В. Корнєєва