Справа № 163/202/26 
Провадження № 2/163/229/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 16500,00 гривень заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1426-4193 від 26.07.2024.
Вимоги обґрунтовано тим, що 26.07.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1426-4193. Відповідно до цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 3300,00 грн, строк кредитування – 365 днів, базовий період – 30 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, знижена % ставка – 1,50 % в день, стандартна % ставка – 1,50 % в день.
Позивач надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, тим самим виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. 
Відповідач, зі своєї сторони, підтвердив виникнення у нього кредитних зобов`язань відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. 
В подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю та не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, у зв`язку із чим станом на 09.12.2025 загальний розмір його кредитної заборгованості становить 19908,90 грн, з яких: 3300,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 16113,90 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 495,00 грн – прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією в загальній сумі 3408,90 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 16500,00 грн.
За викладених обставин представник позивача просить стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: 3300,00 грн – простроченої заборгованості за кредитом, 13200,00 грн - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом становить 16500,00 грн. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09.02.2026, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому не погодився із заявленою до стягнення сумою кредитної заборгованості. Зазначив, що за законодавством України загальна сума нарахувань (тіло кредиту + проценти + штрафи) не може перевищувати подвійного розміру кредиту. Відповідно, максимальна законна сума для стягнення становитиме приблизно 6600,00 грн, а решта нарахувань є завищеними і необґрунтованими. Просив визнати заявлену у позові суму надмірною і завищеною, стягнути з нього лише максимально законну суму (? 6600,00 грн). 
Клопотання про розгляд справи з викликом сторін сторони не подали, тому у відповідності до положень ст.279 ЦПК суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. 

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

26 липня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» /кредитодавець/ та ОСОБА_1 /позичальник/ укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1426-4193 продукту (creditkasa.com.ua) (далі – Кредитний договір).
Кредитний договір укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. Кредитного договору).
У Кредитному договорі сторони погодили такі його істотні умови: розмір кредитного ліміту – 3300,00 грн (п.4.1); дата надання кредиту – 26.07.2024 (п.4.1); базовий період кредитування – 30 календарних днів (п.4.8); стандартна процентна ставка – 1,50% в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п.4.10); комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту (п.4.11); строк кредитування, тобто строк, на який видається кредит, - 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту – 25.07.2025 (п.4.13); орієнтовна загальна вартість кредиту – 19908,90 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.14 Договору).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначений у розділі 5 Договору. 
Кредитний договір відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3300,00 грн шляхом перерахунку на його банківський рахунок, що зазначений у договорі НОМЕР_1 , за допомогою системи LiqPay АТ «Приватбанк», що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 26.07.2024 (ID операція: 2494605111) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1426-4193.
Відповідач, зі своє сторони, умови Кредитного договору взагалі не виконував, кредит, проценти та комісію у встановлені строки і розмірі не повертав, у зв`язку із чим станом на останню дату кредитування 25.07.2025 у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 19908,90 грн, яка складається із 3300,00 грн основного боргу, 16113,90 грн відсотків за користування кредитом та 495,00 грн комісії за видачу кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

На підставі досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору.
Кредитний договір між сторонами укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування та сплати процентів за користування кредитними коштами. 
Підписавши у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Кредитний договір відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Кредитного договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами Договору обов`язкові платежі – сплатити відсотки за користування кредитом та комісію. 
Відповідач належним чином умов договору не виконував, жодного платежу на по погашення тіла кредиту та інших складових не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, що підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості.
Загальна сума заборгованості за цим розрахунком становить 19908,90 грн, з яких: 3300,00 грн – тіло кредиту, 16113,90 грн – відсотки, 495,00 грн - комісія.
Позивач, користуючись своїм правом, просить стягнути з відповідача лише 16500,00 грн кредитної заборгованості, з яких: 3300,00 грн – тіло кредиту, 13200,00 грн – відсотки. 
Із розрахунку заборгованості вбачається, що за користування кредитом позивач нараховував відсотки за ставкою 1,5% та 1,18% в день. 
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам Кредитного договору, однак водночас вони повинні узгоджуватися із нормами чинного законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Передбачений пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Кредитний договір № 1426-4193 укладений 26 липня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% та 1,18% є нікчемними в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладаючи 27 лютого 2024 року Кредитний договір кредитодавець не мав законних підстав визначати процентну ставку на рівні 1,5% та 1,18% за кожен день користування кредитом, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки у даному випадку не міг перевищувати 1%.
У зв`язку з цим суд здійснив власний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем.
Загальний розмір суми відсотків за користування кредитом становить: 3300,00 грн (сума боргу) х 1% : 100% х 365 (днів) = 12045,00 грн.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість по відсотках в сумі 12045,00 грн. 

Посилання відповідача у відзиві на те, що загальна сума нарахувань (тіло кредиту + проценти + штрафи) не може перевищувати подвійного розміру кредиту суд до уваги не приймає, оскільки такого положення жодним нормативно-правовим актом України не передбачено. 
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Указана норма передбачає відповідальність позичальника виключно за порушення виконання взятих на себе зобов`язань, тому у даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки такого роду вимог по справі не заявлено.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка складається із тіла кредиту в сумі 3300,00 грн та відсотків, розмір яких з урахуванням положень ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», становить 12045,00 грн, а всього 15345,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку. 
Таким чином, з вищенаведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню. 

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 93,00 % таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1426-4193 від 26.07.2024 в загальній сумі 15345 (п`ятнадцять тисяч триста сорок п`ять) гривень, яку становлять:
- 3300 (три тисячі триста) гривень заборгованості за тілом кредиту;
- 12045 (дванадцять тисяч сорок п`ять) гривень заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) гривень 03 копійки судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»; місце знаходження – бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, місто Київ; код ЄДРПОУ – 38548598;
відповідач – ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь