ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.04.2026	Справа № 910/7158/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О. розглянувши матеріали справи 

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-юридична компанія «Константа»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА»
треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК ДИСТРИБЬЮШН», Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів
про стягнення 479997 грн

за участі представників:
від позивача - Лазоряк М.І.
від відповідача - Ебубікіров Е.Я.
від третьої особи 1 - Климчук О.С.
від третьої особи 2 - Шарикін Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-юридична компанія «Константа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК ДИСТРИБЬЮШН», Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про стягнення 479997 грн.
Позовні вимоги з урахуваннями заяви про зміну підстав позову обґрунтовуються тим, що продані (поставлені) відповідачем зарядні станції Anker Solix F3800 / 6000 Вт / 3840 Вт*год / LiFePO4 (A1790311) в кількості 3 штуки загальною вартістю 479997 грн містять істотні недоліки щодо якості, а саме фактична тривалість роботи зарядних станцій не відповідає заводському значенню 3840 Вт*год. Претензією №87 від 10.04.2025 позивач повідомив відповідача про відмову від договору та вимагав повернення сплачених грошових коштів за товар. Листом №02-05/25-300 від 02.05.2025 відповідач вказав про належну якість реалізованого товару та відсутність дефектів (недоліків), у зв`язку з чим відмови у задоволенні претензії позивача. Також на підтвердження заявлених вимоги, позивачем надано до суду протоколи випробувань ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 24.10.2025 щодо проведення випробування придбаних зарядних станцій, згідно яких фактична тривалість роботи трьох зарядних станцій, не відповідає заводському значенню 3840 Вт*год. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 479997 грн.
Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що відповідачем з метою проведення діагностики товару та виявлення/спростування заявленого Покупцем недоліку Товар було передано до авторизованого сервісного центру «TGС», за результатами якої було складено Акти виконаних робіт від 27.12.2024, а також надано роз`яснені акти від 17.04.2025 з детальним описом результатів діагности, якими підтверджено відсутність будь-яких недоліків у роботі товару. Відповідач зазначає, що товар, повністю відповідає заявленим технічним характеристикам є справним та заявлені позивачем недоліки авторизованим сервісним центром не підтверджено. Відповідач також вказав, що дія Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 150 не поширюється на прилади безперебійного живлення. Так, відсутність виявлених недоліків у товарі виключає настання у відповідача будь-яких зобов`язань перед покупцем у вигляді повернення коштів або іншого виду відшкодування. Відповідач також зазначає, що позивачем, як покупцем не надано жодного належного чи допустимого доказу, який би спростовував висновки сервісного центру або підтверджував факт істотного недоліку товару.
Третя особа 1 заперечила проти задоволення позову, вказавши, що ТОВ «ЮК ДИСТРИБЬЮШН» є офіційним імпортером та дистриб`ютором торгівельної марки ANKER на території України. ТОВ «ЮК ДИСТРИБЬЮШН» має відповідні авторизовані сервісні центри, які проводять гарантійну та післягарантійну діагностику та технічне обслуговування продукції ANKER, в тому числі, але не виключно ФОП Главацький Андрій Антонович, який здійснює обслуговування під брендом «TGC». Третя особа 1 зазначає, що придбаний позивачем товар, портативні зарядні станції Anker Solix F3800/6000Bт/3840Вт*год/LiFePO4 (A1790), мають характеристики, на підставі яких Технічний регламент щодо вимог до екодизайну, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 р. № 150, не підлягає застосуванню, а сам товар не підпадає під визначення, як зовнішнє джерело живлення. Третя особа 1 зазначає, що у виробника відсутній обов`язок щодо зазначення характеристик параметрів середнього коефіцієнта корисної дії в активному стані до даного виду товару Anker Solix F3800, як і інших характеристик, що визначені положеннями Технічного регламенту. Портативні зарядні станції Anker Solix F3800 мають всі необхідні підтверджуючі сертифікати експертиз та декларацій про відповідність. Третя особа 1 вказує, що позивачем не надано до суду жодних належних доказів, які б підтверджували наявність заявленого недоліку або істотних недоліків товару у придбаному товарі, зокрема щодо меншої ємності пристрою, аніж та що заявлена виробником. Крім того, третя особа 1 заперечила проти наданих позивачем протоколів випробувань, оскільки вони є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами та проведені без відповідної акредитації.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судовому засідання підтримав поданий позов, просив суд задовольнити.
Представники відповідача та третіх осіб 1, 2 в судовому засіданні проти позову заперечили, просили суд відмовити.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що в липні 2024 року між позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) було досягнуто домовленостей щодо купівлі-продажу трьох зарядних станцій Anker Solix F3800/ 6000 Вт/ 3840 Вт*год/ LiFePO4 (А1790311) на загальну суму 479997? грн, зокрема, шляхом виставлення відповідачем рахунків на оплату товарів №СФ-01031023 від 16.07.2024 на суму 319998 грн (зарядні станції у кількості: 2 шт.), №СФ-01033669 від 16.07.2024 на суму 159999 грн (зарядні станції у кількості: 1 шт.) та їх оплати відповідачем в повному обсязі, згідно платіжних інструкцій №484 від 18.07.2024 на суму 319998 грн та №485 від 18.07.2024 на суму 159999 грн із відповідними призначеннями платежів.
21.07.2024 відповідачем передано, а позивачем прийнято вищевказані зарядні станції у кількості 3 шт. на загальну суму 479997? грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №1031023 на суму 319998 грн та №1033669 на суму 159999 грн, які підписані представниками позивача та відповідача, а також містять печатки підприємств.
Також на вказані товару відповідачем було видано відповідні гарантійні талони.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно внутрішнього наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-юридична компанія «Константа» №81 від 09.12.2024 вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» вищевказані зарядні станції в кількості 3 штуки у порядку визначеному у гарантійних талонах, у зв`язку із виявленням суттєвого недоліків щодо якості в зарядних станціях придбаних у відповідача, а саме значно мало місткість станції, яка не відповідає заводським значенням.
12.12.2024 відповідачем було отримано від позивача вказані зарядні станції для організації проведення гарантійного обслуговування разом із заявою позивача на повернення коштів.
З метою проведення діагностики товару та виявлення/спростування заявленого покупцем недоліку вказаний товар було передано відповідачем до авторизованого сервісного центру «TGС» (ФОП Главацький Андрій Антонович).
ТОВ «ЮК ДИСТРИБЬЮШН» на підставі укладеного з компанією Anker Technology (UK) Ltd. дистриб`юторського договору з №11072022-А від 11.07.2022 є офіційним імпортером та дистриб`ютором торгівельної марки ANKER на території України.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів та пояснень третьої особи, ТОВ «ЮК ДИСТРИБЬЮШН» на території України має відповідні авторизовані сервісні центри, які проводять гарантійну та післягарантійну діагностику та технічне обслуговування продукції ANKER, в тому числі, ФОП Главацький Андрій Антонович, який здійснює обслуговування під брендом «TGC», є авторизованим сервісним партнером та уповноважений здійснювати гарантійне та післягарантійне обслуговування техніки ANKER.
Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи Списком авторизованих дистриб`юторів Аnkеr Technology (UK) Ltd від 15.01.2025, Дистриб`юторським договором №11072022-А від 11.07.2022, Договором про надання послуг з ремонту та технічного обслуговування обладнання (виробів) №003-24 від 01.09.2024 з додатком, листом ТОВ «ЮК ДИСТРИБЬЮШН» №2304/01 від 23.04.2025.
За результатами вищевказаної діагностики проведеної Сервісним центром «TGС» 27.12.2024 було складено акти виконаних робіт №607725, №607726, №607727 із висновками: «Провели діагностику пристрою, на розрядці зі 100% до 0% при навантаженні 3000ват станція пропрацювала 1 годину і 10 хвилин + 8,42% (втрата інвертора на власні потреби) = заводський результат по ємності. Для порівняння, при навантаженні більшому, а саме 3500ват втрата інвертору буде складати орієнтовно 5-6%. Такий інвертор як в цій станції на 6 кіловат має використовуватися хоча б на 40-50% його навантаження - втрати будуть не великі. При навантаженні 50 ват втрати на власні потреби становлять близько 85-90 ват».
Крім того, між позивачем та відповідачем відбувалось листування.
Так, зокрема, претензією №87 від 10.04.2025 позивач вказав, що оскільки спірні зарядні станції мають істотний недолік щодо якості (споживання 2/3 заряду акумулятора йде на власні потреби станції при навантаженні орієнтовно 50 Ват) згідно ст.678 Цивільного кодексу України позивач відмовляється від договору.
Вказаною претензією відповідач вимагав від відповідача повернення сплачених за товар грошових коштів у розмірі 479997 грн.
Листом №02-05/25-300 від 02.05.2025 відповідач відмовив у задоволенні вимоги позивача про повернення коштів, вказавши, що відповідачем реалізовано товар належної якості, за відсутності заявлених дефектів (недоліків).
До вказаного листа відповідач надав, зокрема, роз`ясненні акти Сервісного центру «TGС» №607725, №607726, №607727 від 17.04.2025, декларації про відповідність та сертифікат Експертизи типу №036273, які також наявні в матеріалах справи.
Згідно висновків в актах Сервісного центру «TGС» №607725, №607726, №607727 від 17.04.2025 із детальним описом діагностики на запит відповідача: «Діагностика пристрою не підтвердила недоліки заявлені покупцем. Ємність пристрою в заводському номіналі. Просимо при підрахунках враховувати втрати пристрою на власні потреби. При малому навантаженні втрати на власні потреби великі, при великому навантаженні втрати мінімальні. Тестування фактичної ємності показало наступні дані: на розрядці зі 100% до 0% при навантаженні 3000ват станція пропрацювала 1 годину і 10 хвилин + 8,42% (втрата інвертора на власні потреби) = 3792 ват/год заводський результат по ємності. Для порівняння, при навантаженні більшому, а саме 3500ват втрата інвертору буде складати орієнтовно 5-6%. Даний пристрій з інвертором потужністю 6кВт має використовуватися хоча б на 40-50% його навантаження - втрати будуть не великі. При навантаженні 50 ват втрати на власні потреби становлять близько 85-90 ват/год. Тому враховуючи заявлений недолік клієнта, а саме підрахунок часу роботи (ємності), клієнт не врахував показник втрати на власні потреби, який становив 85-90 ват/год».
Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Статтею 675 ЦК України регламентовано, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Згідно з ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Згідно зі ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Для застосування ч. 2 ст. 678 ЦК України покупець, який вимагає повернення сплаченої за неякісний товар грошової суми, важливим є встановлення: чи має місце істотне порушення вимог щодо якості товару, зокрема, чи були наявні у товарі недоліки, які виявилися неодноразово або з`явилися знову після їх усунення.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
В той же час, судом відхиляються надані позивачем протоколи випробувань проведені Випробувальним центром Державного підприємства «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 24.10.2025 №3977 щодо зарядної станції Anker Solix F3800 з серійним номером AZV6S60D51100048 із висновком про те, що перевірений зразок не відповідає пункту 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 Тривалість роботи на накопиченій енергії - тривалість роботи зразка під навантаженням 3840 Вт становить 52 хв. замість 60 хв., що на 13% менше від 1 год. зазначеного на маркуванні та специфікації виробника; №3978 щодо зарядної станції Anker Solix F3800 з серійним номером AZV6S60D51100058 із висновком про те, що перевірений зразок не відповідає пункту 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 Тривалість роботи на накопиченій енергії - тривалість роботи зразка під навантаженням 3840 Вт становить 52 хв. 49 с. замість 60 хв., що на 12% менше від 1 год. зазначеного на маркуванні та специфікації виробника; №3979 щодо зарядної станції Anker Solix F3800 з серійним номером AZV6S60D51100088 із висновком про те, що перевірений зразок не відповідає пункту 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 Тривалість роботи на накопиченій енергії - тривалість роботи зразка під навантаженням 3840 Вт становить 53 хв. замість 1 год (60 хв.), що на 12% менше від 1 год. зазначеного на маркуванні та специфікації виробника, з огляд на наступне.
В описовій частині вказаних протоколів в розділі «НД на продукцію» зазначено нормативні документи на продукцію, на підставі яких випробувальним центром проводилися випробовування, а саме: ДСТУ EN 60335-1:2017, ДСТУ EN 60335-2-29:2015 пункти 7, 8, 10, 11, 13, 14, 16, 19.11,4,4, 20, 21,1, 25, 26,27, 29, 30.2.1, 30,2,2, 32 згідно Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16.12.2025 № 1067, а також ДСТУ ІЕС 62040-3:2004, пункти 5.1.2, 6.3.9.1, ДСТУ EN 55014-1:2019, ДСТУ EN 61000- 6-3:2018, ДСТУ EN 61000-4-5:2019, ДСТУ EN 62040-2:2015 згідно Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16.12.2025 № 1077.
Відповідно до п. 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 «Агрегати безперебійного живлення. Частина 3. Загальні технічні вимоги. Методи випробовування» перед проведенням цього вимірювання АБЖ має працювати в нормальному робочому режимі з номінальним вхідним живленням і без вихідної навантаги, яку підключають у період, що перевищує тривалість відновлювання енергії, визначену виробником.
Підключають лінійну навантагу, що забезпечує номінальну вихідну активну потужність і переривають вхідне живлення для форсування режиму роботи з накопиченою енергією. Вимірюють вихідну напругу на початку та наприкінці режиму роботи з накопиченою енергією.
Вимірюють тривалість роботи в режимі з накопиченою енергією до вимикання АБЖ, що має бути не меншою, ніж установлена виробником за нормальної навколишньої температури випробовування 25 °С.
Примітка. Якщо під час проведення початкового випробовування не вдалося досягти відповідної встановленої тривалості, тому що нові акумуляторні батареї найчастіше не забезпечують повної ємності під час початкового заряджання, може бути потрібним повторити випробовування у режимі роботи з накопиченою енергією після тривалості відновлення енергії. Найчастіше необхідно провести декілька циклів для одержання остаточних результатів.
Згідно листа Мінекономіки №3411-10/80363-07 від 24.11.2025 Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1067 (далі - Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання), розроблений на основі Директиви 2014/35/ЄС Європейського Парламенту та Ради про гармонізацію законодавства держав-членів щодо гармонізованих стандартів для електричного обладнання.
У рамках реалізації Директиви 2014/35/ЄС Європейською Комісією опубліковано перелік європейських гармонізованих стандартів для цілей застосування Директиви 2014/35/ЄС та три зміни до нього. На основі європейського переліку та змін до нього, сформовано перелік національних стандартів, затверджений наказом Мінекономіки від 26.03.2024 № 7673 та три зміни до нього.
Технічний регламент з електромагнітної сумісності обладнання, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 16.12.2015 № 1077, розроблений на основі Директиви 2014/30/ЄС Європейського Парламенту та Ради про гармонізацію законодавства держав-членів щодо електромагнітної сумісності обладнання.
У рамках реалізації Директиви 2014/30/ЄС Європейською Комісією опубліковано перелік європейських гармонізованих стандартів для цілей застосування Директиви 2014/30/ЄС та шість змін до нього. На основі європейського переліку та змін до нього, сформовано перелік національних стандартів, затверджений наказом Мінекономіки від 08.12.2020 № 2569 та шість змін до нього.
ДСТУ IEC 62040-3:2004 не включено до вищезазначених Переліків національних стандартів.
Тобто, ДСТУ IEC 62040-3:2004 не застосовується для цілей застосування Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання та Технічного регламенту електромагнітної сумісності обладнання.
Крім того, як вбачається з листа Національного агентства з акредитації України №2-5/2-5680 від 24.11.2025 станом на 21.11.2025 за Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» зареєстровано:
- Орган з сертифікації продукції ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (атестат про акредитацію № 1О135, дійсний до 14.03.2029). В сфері акредитації зазначеного органу з оцінки відповідності відсутні: Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання затвердженого Постановою КМУ №1067 від 16.12.2015; Технічний регламент з електромагнітної сумісності електричного обладнання затвердженого Постановою КМУ №1077 від 16.12.2015;
- Випробувальний центр ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (атестат про акредитацію № 20098, дійсний до 19.06.2029). В сфері акредитації зазначено: ДСТУ ІЕС 62040-3:2004.
Згідно листа Національного агентства з акредитації України від 27.11.2025 № 2-5/2-5746 Випробувальний центр ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» акредитований тільки на п. 5.7 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 та в сфері акредитації Випробувального центру відсутні вищевказані Технічні регламенти.
Також, у вказаних протоколах випробовувань, в таблиці «Результати випробовувань», в графі «Тривалість роботи на накопиченій енергії», «НД на методи випробувань» зазначено: 6,3, 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3 *, де примітка «*» - показник поза сферою акредитації.
Таким чином, у ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та у Випробувального центру відсутня акредитація щодо проведення випробовувань у відповідності до Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою КМУ №1067 від 16.12.2015 та Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою КМУ №1077 від 16.12.2015, так само як і у відповідно до ДСТУ ІЕС 62040-3:2004 - Агрегати безперебійного живлення. Частина 3. Загальні технічні вимоги Методи випробовування», за виключенням п.5.7 щодо електромагнітної сумісності.
Окрім того, з вказаних протоколів випробувань вбачається, що випробовування проводилися лише один раз та при температурі, зокрема, до 22.7 °С, тобто з порушенням п. 6.3.9.1 ДСТУ ІЕС 62040-3:2004.
Також, суд зазначає, що вимоги Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для споживання електроенергії зовнішніми джерелами живлення в режимі без навантаження та їх середнього коефіцієнта корисної дії в активному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №150 від 27.02.2019 не поширюються на прилади безперебійного живлення, тобто на спірні зарядні станції.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності (виявлення) істотних недоліків в отриманих зарядних станцій щодо якості матеріали справи не містять.
Крім того, в ході розгляду справи позивачем заявлялись клопотання про призначення судової експертизи, проте запропоновані ним питання фактично не стосувалися предмета доказування та не були спрямовані на встановлення саме істотності недоліку в розумінні ст. 678 ЦК України.
В той же час, судом, у порядку реалізації своїх повноважень щодо всебічного розгляду справи, ставилося на обговорення можливість призначення експертизи з переліком питань, що мають значення для справи (щодо наявності/відсутності заявлених недоліків проданого товару та відповідності реальних характеристик товару заявлених виробником).
Проте, за наслідками обговорення запропонованих судом питань, позивачем не було підтримано клопотання про проведення експертизи та не запропоновано на вирішення експертизи власних питань, які стосуються предмету спору.
Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позивачем не доведено суду наявності недоліків, в тому числі істотних недоліків щодо якості проданих відповідачем зарядних станцій, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено: 20.04.2026

Суддя Я.В. Маринченко