Справа№ 938/838/25 
Судове провадження № 1-кп/938/29/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року    селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №21025091130000059 від 17.04.2025 року та додані про обвинувачення
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Григорів Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.
Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах. 
ОСОБА_7 на початку квітня 2025 року з метою вчинення незаконної порубки дерев направився в лісовий масив Красноїлівського лісництва Верховинського районного лісгоспу, який розташований в адміністративних межах урочища Блихавий села Замагора Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області. 
Перебуваючи в лісовому масиві кварталу №24 виділу №24 Красноїлівського лісництва Верховинського районного лісництва, що не відноситься до природно-заповідного фонду, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконну порубку лісу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи так діяти, самовільно, без відповідного дозволу (лісорубного квитка, ордера), виданого уповноваженим органом, за допомогою власної бензопили іноземного виробництва невстановленої марки вчинив незаконну порубку лісу, а саме двох сироростучих дерев породи ялина загальною кубомасою 2,6 м3.
Внаслідок цієї незаконної порубки ОСОБА_7 відповідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.04.2025 року заподіяно істону шкоду лісу в розмірі 38107,72 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав, вказавши, що дійсно в квітні 2025 року він, не маючи спеціального дозволу, зрізав у лісі, де випасає худобу, 2 дерева породи ялина. Вказані дерева зрізав власною бензопилою, яка поламалася і він її викинув. Цивільний позов на суму 38107,72 гривень визнає повністю, просив його суворо не карати.
Представник потерпілого у судовому засіданні просила суд карати обвинуваченого не суворо, цивільний позов задоволити в повному розмірі.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, також повністю доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:
-листом директора Верховинського районного лісгоспу (а.с.123), яким направлено до Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області матеріали за фактом вчинення самовільної порубки двох сироростучих дерев породи ялини, яка вчинена на території Красноїлівського лісництва в кварталі 24 виділі 24;
-протоколом про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства від 17.04.2025 року (а.с.124), в якому зафіксовано про факт вчинення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільної рубки 2 дерев породи ялина на території Красноїлівського лісництва в кварталі 24 виділі 24;
-відомістю заміру діаметру пнів самовільнозрубаних дерев в кварталі 24 виділі Красноїлівського лісництва (а.с.125-126), з якого вбачаються розміри діаметрів пнів – 44 та 46 см;
-протоколом огляду місця події від 17.04.2025 року з фототаблицями, проведеного у присутності 2-х понятих та представника Красноїлівського лісництва (а.с.129-133), з якого вбачається, що на території лісового масиву в межах кварталу 24 виділу 24 вищевказаного лісництва виявлено 2 пні з-під сироростучих дерев породи ялина; на цих пнях відсутні будь-які контрольні таврування чи маркувальні позначення; у ході огляду здійснено заміри пнів, діаметри яких становлять 44,46 см;
-висновком експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24.04.2025 року №СЕ-19/109-25/6411-ФХЕД (а.с.138-143), згідно з яким розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної, як встановлено слідством, порубки 2-х сироростучих дерев на території кварталу 24 виділу 24 Красноїлівського лісництва Верховинського районного лісгоспу становить 38107,72 гривень, яка є істотною;
-протоколом слідчого експерименту від 05.05.2026 року з фототаблицями (а.с.144-147), під час якого підозрюваний ОСОБА_7 розказав та показав, як вчинив самовільну рубку двох сироростучих дерев породи ялина на території лісового масиву.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до обвинувального акта, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (а.с.4), з чим суд погоджується.
Як вбачається з обвинувального акта, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.4).
Суд також враховує особу винного ОСОБА_7 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.148), його місце проживання та реєстрації: с.Замагора Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.157), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетіах КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради» не знаходиться (а.с. 154), раніше не судимий (а.с.149), нейтрально характеризується за місцем проживання (а.с. 155), пенсіонер, проживає з дружиною-пенсіонеркою (а.с.156).
Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 03.03.2026 року (а.с.110-114), ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Верховинського РС виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на початок квітня 2025 року незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, що заподіяли істотну шкоду, карається  штрафом від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Впродовж періоду з часу вчинення ним інкримінованого йому злочину та по час ухвалення судом вироку щодо нього не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за вчинення цього злочину або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 246 КК України, обравши одне з альтернативних покарань, передбачених у санкції цієї статті КК України.
Також суд враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що, оскільки обвинувачений не працює, проживає один в складних матеріально-побутових умовах, повинен відшкодувати завдану злочином шкоду в сумі 38107,72 гривень, мінімальний розмір штрафу за ч. 1 ст. 246 КК України становить 17000 гривень, то призначення даного виду покарання може бути "надмірним тягарем" для нього й спонукати до вчинення корисливих злочинів, у зв`язку з чим суд вважає, що штраф, як найменш суворий вид покарання, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Наступним покаранням, передбаченим у ч.1 ст.246 КК України, є пробаційний нагляд на строк до трьох років.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення (нетяжкий злочин), особу винного (не судимий, пенсіонер), обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), висновок досудової доповіді Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ст.49-1 КВК України стро к покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
У даній справі Верховинською селищною радою Верховинського району Івано-Франківської області заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в сумі 38107,72 гривень. 
Згідно зі ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд, дослідивши заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню в повному розмірі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.
Речових доказів по справі немає, арешт на майно не накладався.
Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує щодо стягнення судових витрат.
Витрати на проведення судових експертиз в данному кримінальному провадженні становлять 1782,8 гривень (а.с. 5, 137), а саме за судову інженерно-екологічну експертизу, які слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.368-371, 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_7 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_7 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 38107 ( тридцять вісім тисяч сто сім) гривень 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1782 ( одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок витрат на проведення судової експертизи.
На вирок суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя           ОСОБА_9