Провадження № 2/679/327/2026
Справа № 679/1824/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області 
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
за участі секретаря судового засідання Плазій Н.В.,
представника позивача адвоката Бойка В.Ф., 
відповідачки ОСОБА_1 ,
представника відповідачки адвоката Нікітюка П.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства,-

В С Т А Н О В И В:
І. Зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , внести змінити до актового запису про народження дитини вказавши у графі батько « ОСОБА_2 », змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у 2012 році позивач познайомився з відповідачкою і вони стали проживати разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила сина ОСОБА_3 . Оскільки у зареєстрованому шлюбі батьки не перебували, а також з метою набуття відповідачкою статусу одинокої матері і отримання в зв`язку з цим соціальної допомоги, при оформленні свідоцтва про народження дитини, запис про батька дитини був вчинений відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері, і у відомостях про батька дитини було зазначено « ОСОБА_6 ».
Протягом усього часу проживання в цивільному шлюбі позивач піклувався про сина ОСОБА_3 , брав участь у його вихованні та утриманні, систематично морально та матеріально підтримував відповідачку. 
Після припинення фактичних шлюбних стосунків та спільного проживання між позивачем та відповідачкою було досягнуто усної домовленості про те, що позивач, як батько, зможе безперешкодно бачитися із сином, і відповідачка не чинитиме йому жодних перешкод. Дитина ОСОБА_3 визнає позивача, як свого батька і бажає бачитись та спілкуватись з ним. Однак, з 2022 року відповідачка категорично заперечує проти зустрічей батька з сином і відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію позивача як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим ОСОБА_2 змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді від 17.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.
07.01.2026 до суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву в якому вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що з квітня 2013 року по жовтень 2014 року проживали з позивачем однією сім`єю, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , ім`я якому сторони обирали разом. У подальшому, через безвідповідальне ставлення позивача до сім`ї, яке полягало в тому, що він не працював, не забезпечував її та дитину матеріально, постійно відносив до ломбарду її особисті речі, а також відбирав у неї та сина грошові кошти на задоволення власних потреб їх стосунки було припинено. Позивач притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, а тому на думку відповідачки, визнання його батьківства щодо сина, може негативно вплинути на виховання дитини, формування її як особистості, адже у випадку задоволення позову судом у позивача з`явиться ряд прав, як батька дитини, що не відповідатиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини.
Крім того, до відзиву відповідачкою долучено заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки від дня народження дитини позивачу було відомо, що він є його батьком. 
14.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Бойка В.Ф. у якій представник зазначив, що наведені відповідачкою у відзиві на позовну заяву аргументи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. До відповіді на відзив представником позивача долучено клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 
06.02.2026 до суду надійшла заява малолітнього ОСОБА_3 у якій він, посилаючись на вимоги ст. 171 СК України, просив суд під час розгляду справи вислухати його думку з питань що стосуються його особисто, зокрема внесення змін до актового запису про його народження. У даній заяві ОСОБА_3 заперечує щодо зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». 
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.02.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У зв`язку з визнанням відповідачкою ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні позовних вимог в частині біологічного батьківства позивача щодо сина ОСОБА_3 , клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи залишено без розгляду, за заявою сторони позивача.
ІІІ. Позиції сторін у судовому засіданні. 
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Бойко В.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Пояснив, що відповідачка відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію позивача, як батька, до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. При цьому відповідачка під час розгляду справи визнала біологічне батьківство позивача щодо сина ОСОБА_3 . 
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що з квітня 2013 року по жовтень 2014 року проживали з позивачем як сім`я і він є біологічним батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вона заперечує щоб до свідоцтва про народження дитини було внесено зміни в частині зазначення прізвища сина « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_4 », оскільки позивач будь-якої участі у вихованні дитини не приймав та не приймає, а тому відсутні підстави іменувати сина його прізвищем. Крім того, зважаючи що син тривалий час іменується прізвищем « ОСОБА_4 », яке для нього є звичним та на яке видані всі документи, що стосуються дитини, зміна прізвища може вплинути на психологічний стан сина.
Представник відповідачки адвокат Нікітюк П.М. у судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання батьківства позивача щодо народженої відповідачкою 21.04.2013 дитини визнав. При цьому заперечив щодо задоволення позовних вимог у частині зміни прізвища дитини, з підстав на які послалася відповідачка у відзиві на позовну заяву та своїх усних поясненнях у судовому засіданні. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. Відповідно до поданої до суду 02.03.2026 заяви представник третьої особи ОСОБА_7 просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказавши про відсутність заперечень щодо позову. 
Судом, у присутності психолога ОСОБА_8 , заслухано думку малолітнього ОСОБА_3 щодо позовних вимог у частині зміни його прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Малолітній вказав, що йому відомо про те, що ОСОБА_2 є його батьком. Оскільки усі діти носять прізвища свого батька він також хоче мати прізвище батька « ОСОБА_5 ». Не заперечує щодо задоволення позовних вимог в цій частині.
VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без укладення шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_3 .
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 08.05.2013, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 08.05.2013 складено актовий запис № 177 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , батьками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
Запис про батька дитини « ОСОБА_6 » у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, що сторонами не заперечується. 
Відповідачка під час розгляду справи визнала біологічне батьківство позивача щодо народженого нею ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3 .
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
У відповідності ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 
Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства на підставі статті 128 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у справах про встановлення батьківства, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 певний час підтримували близькі стосунки та у період з квітня 2013 року по жовтень 2014 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_3 . Відповідачка під час розгляду справи визнала біологічне батьківство позивача щодо народженої нею 21.04.2013 дитини. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для визнання позивача ОСОБА_2 батьком малолітнього – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 .
Визнання позивача батьком дитини відповідає інтересам малолітньої дитини, дані про батька якої наразі зазначені зі слів матері. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. При прийнятті рішення суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про встановлення факту батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька. Завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків.
Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За приписами п.п. 2.13, 2.16, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є серед іншого і рішення суду про визнання батьківства. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеним в рішенні суду.
Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.
Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.
При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_2 є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 . Між батьком та сином склалися приязні відносини і останній має бажання іменуватися прізвищем свого батька, про що він висловився особисто під час розгляду справи.
Суд не вбачає підстав для постановлення рішення всупереч думці дитини, а посилання відповідачки на негативні характеристики особи позивача, як на підставу для відмови у зміні прізвища дитини у зв`язку з встановленням батьківства відповідача, на увагу не заслуговують, оскільки будь-яких доказів того, що позивач веде антисоціальний спосіб життя і іменування дитини прізвищем батька шкодитиме інтересам малолітнього у ході розгляду справи не встановлено. Суд зазначає, що сам факт складних стосунків між батьками дитини не є достатньою підставою для відмови у внесенні змін до актового запису про народження дитини, у зв`язку із встановленням батьківства. 
Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині внесення змін до актового запису № 177 від 08.05.2013 складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, про народження дитини – ОСОБА_3 , зазначивши у графі «Прізвище» - « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_4 », а у графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, виключивши відомості про батька, внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України. 
Щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності про який заявлено стороною відповідача суд зазначає наступне. 
Як уже зазначалося судом при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу.
Тлумачення норм СК України свідчить, що законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства відповідно до ст.128 СК України та ст. 129 СК України. Так, у ст.128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту ч. 1 ст.20 СК України та ст. 128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі ст. 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності. Частина 1 статті 129 СК України стосується ситуації, за якої оспорити батьківство може чоловік, який вважає себе батьком дитини, а батьком дитини записаний інший чоловік. Тобто позивачем є чоловік, який вважає себе батьком дитини, а відповідачем - чоловік, який записаний батьком дитини.
Предметом доказування в цьому разі є відсутність кровної спорідненості між дитиною і чоловіком, записаним як батько в актовому записі про народження дитини, та наявність такої спорідненості між дитиною й особою, яка вважає себе її батьком. До позовної вимоги про визнання батьківства згідно з ч. 1 ст.129 СК України застосовується позовна давність в один рік.
Враховуючи, що за обставин справи яка є предметом розгляду запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, правовідносини з визнання батьківства позивача, який вважає себе батьком дитини, регулюються ст. 128 СК України, до якої позовна давність не застосовується.
З урахуванням викладеного, суд відхиляє заяву відповідачки про застосування до спірних правовідносин позовної давності, у зв`язку з її необґрунтованістю.
VI. Розподіл судових витрат. 
Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, тому суд дійшов висновку, що вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному розмірі. 
Крім того, до позовної заяви представником позивача долучено попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу розмір яких складає 22594,20 гривень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Враховуючи наведене, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів у справі зроблено усуну заяву про, те що ним протягом п`яти днів з дня винесення рішення до суду буде подано докази понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне питання про судові витрати понесені позивачем на оплату професійної правничої допомоги вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог, визначивши відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення суду. Роз`яснити, що у разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду. 
Керуючись ст.ст. 20, 125, 128, 135, 145, 148. 171 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 109, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства - задовольнити.
Визнати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком малолітнього – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Нетішин, Хмельницької області, Україна. 
Внести зміни до актового запису № 177 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , що складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницької області 08 травня 2013 року, зазначивши у графі «Прізвище» - « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_4 », а у графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, виключивши відомості про батька, внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 17 березня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ 33183295, юридична адреса: вул. Шевченка, 3, м. Нетішин, Шепетівський район, Хмельницька область.

Суддя Р.М. Стасюк