П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
05 березня 2026 року 	 	справа 280/2569/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 (суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області 07.04.2025 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом в якому просить стягнути ОСОБА_1 податковий борг у сумі 507630,25 грн. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 відмовлено у задоволені позову. Прийняте рішення суд мотивував тим, що позивачем не надано належних доказів надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги, оскільки податкова вимога була направлена не за зареєстрованою адресою відповідачки, тому контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом передчасно.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Запорізькій області просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що податкову вимогу було направлено на адресу відповідача зазначену в реєстраційних даних станом на дату формування податкової вимоги від 27.06.2023, отже контролюючим органом було дотримано порядок надсилання податкової вимоги.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
На підставі висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки №65/08-01-13-05/2827200423 від 25.02.2019, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення №0007491305 від 18.04.2019, яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 308038,89 грн. (з яких 246431,11 грн. – грошове зобов`язання, 61607,78 грн. – штрафні санкції); №0007511305 від 18.04.2019, яким визначено грошове зобов`язання з військового збору у розмірі 23160,01 грн. (з яких 18528,01 грн. – грошове зобов`язання, 4632 грн. – штрафні санкції); №0007501305 від 18.04.2019, яким визначено штрафні санкції з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.
У зв`язку із несплатою відповідачем податкових зобов`язань у межах строків, встановлених Податковим кодексом України, контролюючим органом направлено відповідачці податкову вимогу №27349-49 від 25.06.2019.
ОСОБА_1 , не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень №0007491305, №0007511305, №0007501305 від 18.04.2019 та податкової вимоги №27349-49 від 25.06.2019, звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення №0007491305, №0007511305, №0007501305 від 18.04.2019, податкову вимогу №27349-49 від 25.06.2019, визнати протиправними дії з нарахування пені в період з 23.05.2020 по 10.09.2021, а також просила зобов`язати контролюючий орган внести зміни до інтегрованої картки платника шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені в період з 23.05.2020 по 10.09.2021.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №280/9195/21 у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 163935,79 грн. та військового збору в розмірі 12325,56 грн.
У зв`язку з несплатою податкових зобов`язань у межах строків встановлених Податковим кодексом України, контролюючим органом було сформовано та направлено відповідачці нову податкову вимогу форми “Ф” №0001851-1304-0801 від 27.06.2023, якою повідомлено, що станом на 26.06.2023 податковий борг становить 507630,25 грн. До податкової вимоги додано детальний розрахунок суми податкового боргу. Податкова вимога повернулась без вручення з відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору протягом граничних строків, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання (вручення) платникові податків податкової вимоги.
Відповідно до пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Враховуючи викладене, законодавство пов`язує виникнення у контролюючого органу права звернутись до суду щодо стягнення податкового боргу із фактом особистого вручення боржнику чи законному представнику податкової вимоги або надсилання її рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем проживання або останнім відомим місцезнаходженням. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податкова вимога форми “Ф” №0001851-1304-0801 від 27.06.2023, щодо податкового боргу в сумі 507630,25 грн, направлена на адресу: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, зареєстрованим місцем проживання відповідачки, на момент направлення податкової вимоги, було: АДРЕСА_2 , про що позивачу було відомо, оскільки саме ця адреса вказувалась ОСОБА_1 при зверненні до суду в межах адміністративної справи №280/9195/21, у якій ГУ ДПС у Запорізькій області брало участь у статусі відповідача та подавало відзив на позовну заяву.
При цьому, за змістом рішення суду у справі №280/9195/21, судом було встановлено, що у матеріалах справи наявна відповідь сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області. Відповідно до інформації наданої сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, адреса: АДРЕСА_3 відповідає адресі, на яку ОСОБА_1 , були направлені податкові повідомлення-рішення №0007491305, №0007511305, №0007501305 від 18.04.2019.
Водночас, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження зареєстрованої адреси місця проживання відповідачки за адресою АДРЕСА_1 , на яку було направлено податкову вимогу форми “Ф” № 0001851-1304-0801 від 27.06.2023.
Як на підтвердження місця проживання відповідачки позивачем надано лист Управління податкових сервісів ГУ ДПС у Запорізькій області №266/08-01-12-03-03 від 12.02.2025, відповідно до якого місце проживання громадянки ОСОБА_1 : 
30.07.1996  
АДРЕСА_4 (Шеченківський р-п); 
14.12.2023 Запорізька обл., Запорізький р-н, Лукашеве вул. Миру буд.35.
Проте, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1287053 від 14.04.2025, ОСОБА_1 13.01.2016 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, направлення податкової вимоги від 27.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути визнане належним підтвердженням надіслання (вручення) платникові податків податкової вимоги, що в свою чергу виключає можливість звернення контролюючого органу до суду щодо стягнення податкового боргу.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 05.03.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова