"26" лютого 2026 р.     Єдиний унікальний номер судової справи 150/452/25
Номер провадження 1-кп/150/24/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року          с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 квітня 2025 року № 12025020160000193 по обвинуваченню  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено і діє на даний час.
Відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993, Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №65/2022 та Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" від 06.11.2023 №735/2023 на території України оголошено загальну мобілізацію.
ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 12.03.2025 № 43/369 визнаний придатним за станом здоров`я до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, не маючи передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 25.03.2025 у приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_3 в категоричній формі відмовився від отримання повістки з вимогою з`явитись 26.03.2025 на 08:00 годину до збірного пункту на території ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
У зв`язку із цим, працівниками вказаного ІНФОРМАЦІЯ_4 25.03.2025 о 09 годині 45 хвилин було складено акт відмови від отримання повістки та доведеного його зміст до відома ОСОБА_4 .
У подальшому, не маючи на те поважних причин, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння та реалізовуючи свій умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 о 08:00 годині 26.03.2025 не з`явився до збірного пункту, який розташований на території ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав зазначивши, що 25.03.2025 він в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 не був і повістку йому не вручали. Вказаний факт міг би підтвердити його товариш ОСОБА_5 , з яким вони разом були в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак на даний час останній помер, тому неможливо отримати його покази.
В ході судового розгляду ОСОБА_4 неодноразово змінював покази щодо своєї винуватості та після ознайомлення з письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме копією журналу обліку видачі та реєстрації бойових повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердив, що дійсно 25.03.2025 був в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 та відмовився від отримання повістки так як не мав та не має наміру служити в лавах ЗСУ. Також повідомив, що у нього хвора дружина, що також є причиною відмови від отримання повістки.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_6 суду показала, що працює на посаді діловода у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 25.03.2025 у її присутності працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 вручав бойову повістку ОСОБА_4 . Однак, останній відмовлявся від отримання повістки, обґрунтовуючи тим, що у нього хвора дружина. Після чого було складено акт про відмову в отриманні повістки, який він також відмовився підписати, після чого оголосили повідомлення про кримінальну відповідальність, яке також останній відмовився підписати та покинув будівлю відділу РТЦК та СП. Наступного дня, якого згідно повістки ОСОБА_4 мав з`явитися на відправку до навчальної частини, останній не з`явився.
Судом також було досліджено наступні письмові докази у справі:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2025 за № 12025020130000193 про реєстрацію відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за фактом повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 про виявлення ознак кримінального правопорушення, вчиненого громадянином ОСОБА_4 , який перебуваючи на військовому обліку, відповідно до рішення ВЛК №43/3369 від 12.03.2025 визнаний придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, не маючи поважних причин, 25.03.2025 відмовився отримати повістку з вимогою з`явитись 26.03.2025 на 08:00 годину до збірного пункту, з метою призову по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 ;
- повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.03.2025 № 557 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України стосовно військовозобов`язаного ОСОБА_4 ;
- копію повістки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.03.2025 на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_4 на відправку о 08:00 годині 26.03.2025;
- копію попередження про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України;
- копію акта відмови від отримання повістки від 25.03.2025, згідно з яким ОСОБА_4 було оголошено зміст повістки про явку на 26.03.2025;
- копію рапорта про відмову військовозобов`язаного ОСОБА_4 від отримання повістки;
- копію довідки військово-лікарської комісії, згідно з якою 12.03.2025 проведено медичний огляд ВЛК ОСОБА_4 ;
- копію ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.05.2025 по справі № 138/1088/25, згідно з якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме особової справи ОСОБА_4 ;
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.05.2025 з додатками до нього: описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, копією повістки від 25.03.2025, копією картки обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби, висновком лікаря, копією довідки ВЛК, копією картки соціально-психологічного вивчення військовослужбовця, копією заяви про видачу військового квитка, копією рапорту про відмову в отриманні повістки, копією облікової картки, копією акта відмови від отримання повістки та копією журналу обліку видачі та реєстрації бойових повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- довідку старости ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.04.2025 №13, згідно з якою ОСОБА_4 не звертався із документами для оформлення постійного догляду за особами, які його потребують. Рішення ЛКК для встановлення необхідності у постійному сторонньому догляді немає. ОСОБА_4 не звертався із метою отримання довідки про склад сім`ї, а також акту обстеження житлових умов. ОСОБА_4 не звертався із метою скликання опікунської ради у зв`язку із визначенням себе опікуном. ОСОБА_4 не звертався із заявою про призначення його опікуном або піклувальником чи із документами для подання органом опіки та піклування документів до суду, щоб встановити піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності. ОСОБА_4 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_7 із документами для постановлення його на облік та оформлення його як фізичної особи, яка надає послуги з догляду на "непрофесійній основі".
За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Також суд виходить із визначення, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Досліджені судом докази, а саме картка обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби щодо військовозобов`язаного ОСОБА_4 № НОМЕР_2 свідчить про те, що згідно рішення ВЛК від 12.03.2025 останній був визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
У зв`язку із встановленням придатності військовозобов`язаного ОСОБА_4 до військової служби, останнього було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вручення повістки на відправку, на підтвердження чого суду було надано стороною обвинувачення копію повістки та копію журналу обліку видачі бойових повісток. Втім, як свідчить акт відмови від отримання повістки, складений 25.03.2025, рапорт діловода ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27.03.2025, а також підтверджено показами допитаного судом свідка ОСОБА_6 , втім ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки. 
Суд зауважує на тому, що вказані вище докази, зокрема копія журналу обліку видачі бойових повісток спростовує покази обвинуваченого, адже достеменно підтверджує той факт, що обвинувачений був присутній у ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 25.03.2025.
За встановлених судом фактичних обставин справи, суд критично ставиться до показів обвинуваченого та розцінює їх як спосіб захисту.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що докази дослідженні в судовому засіданні, є достовірними, належними, взаємопов`язаними та в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять, поза розумним сумнівом, вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, що полягає в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Злочин, передбачений ст. 336 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.
На обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної відносно особи обвинуваченого органом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, оцінюється як дуже високий. Тому орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує також правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також беручи до уваги висновок ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 336 КК України.
З урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту України , вчинений ОСОБА_4 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням не відповідатиме суспільному інтересу в державі, створюватиме в очах суспільства в цілому негативне враження безкарності під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.336 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати від дня затримання на виконання цього вироку.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чернівецький районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя          ОСОБА_8