Справа № 167/1305/25
Номер провадження 2/167/97/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю:
секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
представника третьої особи – Дубчук Ж. В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції сторін.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав. 
Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2018 року під час яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Зазначає, що з дня народження дитина ОСОБА_4 проживає та перебуває на утриманні батька. Вказує, що відповідач ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не стежить і не цікавиться здоров`ям та успіхами дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначає також, що відповідач ще у пологовому будинку не проявляла материнського інстинкту, не доглядала сина, внаслідок чого була залучена служба у справах дітей для здійснення на неї впливу. Покликається на те, що протягом 2020 року ОСОБА_3 проживала разом із дитиною лише епізодично, систематично залишала місце проживання на тривалий час та зловживала алкогольними напоями. У квітні 2020 року вона вкотре пішла з дому у невідомому напрямку і до теперішнього часу за місцем проживання дитини не з`являлася, її місцезнаходження невідоме. Вказує, що згідно заяви від 03 листопада 2021 року ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 , також у заяві зазначила, що обов`язки по вихованню, навчанню, місцю проживання, лікуванню дитини покладаються на його батька ОСОБА_1 . Зазначає, що рішенням Рожищенського районного суду від 20 січня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно. Однак, відповідно до розрахунку заборгованості жодного платежу останньою здійснено не було. Вказує, що відповідач самоусунулася від виховання дитини, не проживає з ним протягом п`яти останніх років та відсутні підстави чи докази вважати, що остання має намір повертатися або будь-яким іншим чином виконувати свої батьківські обов`язки та брати участь у вихованні та утриманні малолітнього сина.
За наведених обставин, просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиція учасників в судовому засіданні.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Надали пояснення близькі за змістом тим, які викладені у позовній заяві. Представник позивача, зауважила, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням змінити свій спосіб життя та зайнятись вихованням сина, однак відповідач ніяких дій не вчиняла, інтересу та турботи до власної дитини не проявляла. Наголосила, що саме з метою захисту якнайкращих інтересів дитини позивач був змушений звернутися до суду.
Позивач вказав, що ОСОБА_3 у 2021 році самостійно зверталась до нотаріуса щодо оформлення заяви про позбавлення її батьківських прав та покладення на нього обов`язків з утримання дитини. Пояснив, що він все ж таки сподівався, що відповідач змінить думку і свою поведінку та буде дбати про сина. Проте, ОСОБА_3 так і не проявляє інтересу до дитини, жодної участі в утриманні сина чи його розвитку не бере, з позивачем на контакт не виходить, що ускладнює вирішення питань в інтересах дитини (до прикладу, оформлення в школу). Зазначив, що син забуває вже маму.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, будь-яких заяв/клопотань до суду не подавала. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що ситуація в сім`ї перебуває на контролі служби у справах дітей Рожищенської міської ради. Батьки відповідачки також зловживали спиртними напоями. Вказала, що відповідач виявляла намір відмовитися від дитини ще в пологовому будинку, не бажаючи забирати її додому. Зазначила, що у 2020 році позивач звертався в службу у справах дітей з повідомленням про те, що матір залишила дитину та не бере участі в її вихованні. За результатами розгляду звернення, позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Вказала, що після подання позову до суду та під час підготовки висновку їм вдалося в телефонному режимі поспілкуватися з відповідачкою, їй було повідомлено про необхідність приїхати на засідання комісії та виконавчого комітету Рожищенської міської ради, однак до нинішнього часу остання не з`являється і на телефонні дзвінки не відповідає. Зазначила, що враховуючи свідоме ухилення матері від виконання своїх обов`язків та відсутність інтересу до долі дитини, вважає позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Постановлено викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Заслухавши учасників судового провадження, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
З витягу з реєстру територіальної громади – Луцької територіальної громади № 2025/010336725 від 28 липня 2025 року місце проживання ОСОБА_1 звреєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі, виданої 10 жовтня 2025 року № 14554 департаментом Центру надання адміністративних послуг у м. Луцьку позивач з малолітнім сином ОСОБА_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
З акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 від 04 лютого 2026 року встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 3 кімнат. Умови проживання належні. У кімнатах чисто, тепло, наявні необхідні меблі та побутова техніка. ОСОБА_5 проживає в кімнаті з батьком, має окреме ліжко, шафу для одягу, забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування, розвиваючими іграшками. За вказаною адресою проживають також батьки ОСОБА_1 – ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
З характеристики на ОСОБА_1 встановлено, що він з 26 лютого 2025 року працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент Плюс» на посаді вантажника. За час роботи проявив себе як дисциплінований, кваліфікований, відповідальний працівник.
Відповідно до інформації про участь у вихованні вихованця дитячого центру розвитку «Долоньки», виданої директором дитячого центру «Долоньки» ФОП ОСОБА_12 відповідач ОСОБА_3 не зв`язувалась з вихователями щодо успішності сина ОСОБА_5 та не проявляла зацікавленості життям дитини.
Згідно характеристики вихователя дитячого центру розвитку «Долоньки» ОСОБА_13 , установлено, що ОСОБА_5 відвідує дошкільний заклад з березня 2025 року. За час перебування в садочку проявляє себе як доброзичливий, відкритий, активний хлопчик. Має нормальний рівень розвитку, охоче бере участь у заняттях, іграх та спілкуванні з однолітками. До дорослих ставиться з повагою, емоційно стабільний, контактний. Дитину до садочка приводить та забирає, як правило, батько ОСОБА_1 . Він активно цікавиться розвитком і навчанням сина, підтримує зв`язок із вихователями, забезпечує дитину всім необхідним. Мати – ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не бере. За час перебування дитини у закладі садочок не відвідувала, не цікавилась станом здоров`я, навчанням чи поведінкою хлопчика, не брала участі в освітньому чи виховному процесі.
З виписки із медичної карти амбулаторного хворого ТОВ «Нова поліклініка Захід» встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено повний діагноз: Н53.8 – інші розлади зору; Н50.1 – розбіжна співдружна косоокість; Н52.2 – астигматизм; В80 – залізодефіцитна анемія. 
Згідно епікризу КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" хворий ОСОБА_5 , 05 вересня 2019 року знаходився на лікуванні в офтальмологічному відділенні з 20 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року з діагнозом: рефракційна амбліопія середнього ступеня Н53.8, змішаний астигматизм обох очей Н52.2. Непостяйна екзотропія обох очей Н50.1
Відповідно до декларацій № 0001-А684-5Н10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04 вересня 2025 року малолітня дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває під наглядом сімейного лікаря товариства з обмеженою відповідальністю «Нова поліклініка Захід» ОСОБА_14 , довірена особа пацієнта – ОСОБА_1 .
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 січня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Як убачається з довідки про наявну заборгованість зі сплати аліментів від 15 вересня 2025 року № 126111 та даних розрахунку, заборгованість по аліментах ОСОБА_3 (в/л № 167/972/21 від 11 квітня 2022 року) становить – 58164,52 грн.
Згідно відповіді № 142/1 від 04 листопада 2025 року на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на профілактичному обліку служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації, як така, що виховувалась в сім`ї де батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків. Із 2019 року з останньою проводились профілактичні бесіди щодо виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_1 неодноразово звертався до фахівців служби у справах дітей щодо здійснення впливу на матір дитини.
Із відповіді комунальної установи «Центр соціальних служб» Рожищенської міської ради № 204/02-01 від 03 листопада 2025 року вбачається, що фахівцями центру в 2021 році, за зверненням батька ОСОБА_1 , проводилась соціальна робота щодо невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 , яка часто залишала дитину без нагляду та профілактична робота, було залучено психолога для повернення матері до виховання та розвитку малолітнього сина ОСОБА_5 .
З повідомлення служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 02 жовтня 2019 року № 280 встановлено, що службою у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області спільно з центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вивчено питання щодо повернення з новонародженою дитиною матері ОСОБА_3 в сім`ю. З матір`ю ОСОБА_3 проведено профілактичну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків, яка зобов`язалась належним чином здійснювати догляд за дитиною. З`ясовано, що мати з новонародженою дитиною ОСОБА_5 буде проживати з батьком дитини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в сім`ї створені належні умови для проживання та виховання дитини. 
З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 1156 від 30 жовтня 2025 року встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Про участь ОСОБА_3 у вихованні сина нічого не відомо, оскільки в с. Мильськ Луцького району не проживав, КЗДО «Казка» с. Мильськ не відвідував.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Рожищенської міської ради № 1155 від 31 жовтня 2025 року.
Згідно характеристики на ОСОБА_3 , виданої 31 жовтня 2025 року № 1154 Переспівським старостинським округом Рожищенської міської ради, остання зареєстрована і проживає в АДРЕСА_3 . Проживає разом із сестрою, офіційно не працевлаштована. Син ОСОБА_5 ніколи в с. Мильськ не проживав, його вихованням ОСОБА_3 не займалася та не цікавилась. Дитина перебуває на утриманні батька.
Відповідно до заяви, засвідченої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р. П. від 03 листопада 2021 року, мати дитини ОСОБА_3 заявила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також в заяві зазначила, що всі обов`язки по вихованню, навчанню, місцю проживання, лікування дитини покладаються на його батька ОСОБА_1 .
Згідно повідомлення про бронювання військовозобов`язаного та інформації «Резерв+» військовозобов`язаний ОСОБА_1 працює в ТОВ «Акцент Плюс» на посаді вантажника та йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 7 місяців до 31 січня 2026 року.
З довідки про наявну заборгованість зі сплати аліментів від 26 лютого 2026 року № 34570 заборгованість по аліментах ОСОБА_3 (в/л № 167/972/21 від 11 квітня 2022 року) станом на 31 січня 2026 року становить – 6312,52 грн.
Дитина ОСОБА_5 , 05 вересня 2019 року був зарахований до облікового складу комунального закладу дошкільної освіти «КАЗКА» с. Переспа Луцького району Волинської області з 01 вересня 2023 року та відвідував заклад по 21 серпня 2025 року. За даний період дитину до закладу приводили та забирали тато ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_10 . Мати дитини на заходи та збори ніколи не з`являлася та не брала участі у вихованні дитини, що підтверджується довідкою виданою директором комунального закладу дошкільної освіти «КАЗКА» с. Переспа Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 13 лютого 2026 року № 9.
З протоколу психологічного обстеження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проведеного 28 січня 2026 року встановлено, що дитина має сформовану стійку прив`язливість до батька та розширеної родини (бабуся, тітка). Попри дефіцит спілкування, образ матері залишається позитивним, дитина виявляє потребу в материнській увазі та емоційному теплі. Спостерігається низька ініціативність з боку матері, що в майбутньому може призвести до відчуження дитини та психологічної травматизації.
З витягу електронної обліково-статистичної картки дитини встановлено, що службою у справах дітей ССД Рожищенської райдержадміністрації 20 липня 2009 року ОСОБА_3 була взята на облік у зв`язку з ухиленням батьків, осіб, які їх заміняють від виконання своїх обов`язків та 25 листопада 2015 року була знята з обліку. 
Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї/особи, складеного службою у справах дітей Рожищенської міської ради у дитини ОСОБА_5 зовнішній вигляд охайний, одяг відповідає віку та погоднім умовам. Зі слів тата харчування вдома повноцінне – наявні продукти харчування відповідної якості. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти, зі слів тата в садочку активний, самостійно їсть, одягається, навички самообслуговування сформовані відповідно віку. Дитина давно не бачила матір, контакту та взаємодії мами до дитини наразі не відбувається. Участі у вихованні та повсякденному житті дитини матір не приймає. Дитина стабільно врівноважена, дуже розумний на свій вік, доброзичливий та легко контактує з дорослими. Стосунки з татом гарні, контактні та емоційно позитивні. Тато самостійно виховує малолітнього сина, мама участі в житті дитини не бере. Батько забезпечує належні умови проживання, харчування та виховання. Житлові умови дитини в будинку комфортні відповідають віковим потребам, забезпечено окреме місце для сну та ігор, забезпечено особистий простір для дитини.
З висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради встановлено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Рожищенської міської ради 12 лютого 2026 року. На засіданні був присутній ОСОБА_1 , який повідомив, що мати дитини ОСОБА_3 досить тривалий час не займається вихованням та утриманням свого сина. Також повідомив, що неодноразово просив ОСОБА_3 повернутися в сім`ю, до звичного життя та займатися вихованням сина, або хоча б брати участь у його вихованні. Проте ОСОБА_3 свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків фактично із самого народження дитини. А тому, ураховуючи інтереси малолітньої дитини та керуючись ст. 164, 165 Сімейного кодексу України виконавчий комітет Рожищенської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 23 лютого 2026 року № 2/18 вказаний висновок органу опіки і піклування затверджено.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 2022 року проживає в с. Линівка по сусідству з позивачем. Зазначив, що вихованням дитини займається позивач, за весь час проживання в селі маму бачив лише два рази орієнтовно в 2023 році. Вказав, що мамі (відповідачу) перешкоди у спілкуванні з дитиною ніколи не чинились. Позивач постійно гуляє з сином, разом щось роблять, дитина досить розвинута.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача ОСОБА_3 в с. Мильськ Луцького району. Зазначила, що до народження дитини ОСОБА_3 проживала у с. Мильськ, а після народження сина позивач забрав її разом із дитиною до свого місця проживання у с. Линівка. Вказала, що до досягнення дитиною одного року відповідач іноді приїжджала до матері із сином на декілька днів, востаннє бачила її шість місяців тому. Зазначила, що неодноразово наголошувала ОСОБА_3 на необхідності належного догляду за дитиною, на що вона відповідала, що у дитини є батько, а вона не хоче.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею відповідачки ОСОБА_3 . Зазначила, що спочатку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 жили непогано, орієнтовно поки дитині не виповнився рік і в цей період внучка (відповідач) іноді приїжджала з сином до них. Вказала, що з того часу, як дитині виповнився один рік, відповідачка перестала піклуватися про сина. На неодноразові зауваження щодо необхідності догляду за дитиною, вона зазначала, що «нічого не може йому дати». Будь-яке бажання займатися вихованням дитини у неї відсутнє. Наразі вихованням та утриманням сина займається батько (позивач). Зазначила, що останній раз бачила ОСОБА_17 (відповідачку) у вересні 2025 року.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.  У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Частинами 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, в якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом з батьком (позивачем) ОСОБА_1 , який самостійно займається його вихованням та забезпечує повне утримання.
Встановлено, що відповідач  ОСОБА_3  свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_4 , самоусунулася від виховання та утримання дитини, його долею та життям не цікавиться впродовж значного періоду та не бажає змінювати своє відношення до виконання батьківських обов`язків стосовно дитини.
Таке відношення стверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності та поданою нотаріально засвідченою заявою від 03 листопада 2021 року в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 та всі обов`язки по вихованню, навчанню, місцю проживанню, лікуванню дитини покладаються на його батька ОСОБА_1 .
Поруч з цим, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідача і унеможливлювали виконання нею своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Навпаки, з пояснень учасників справи та свідків встановлено, що працівники служби у справах дітей Рожищенської міської ради, позивач та свідки (бабуся та сусідка) неодноразово вказували відповідачу на неналежне виконання батьківських обов`язків та необхідність змінити свою поведінку і ставлення до дитини. 
На підставі досліджених доказів, пояснень учасників справи, судом встановлено, що відповідач не турбується з власної ініціативи вихованням, утриманням, фізичним, психічним, соціальним та духовним розвитком сина, не піклується про його зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки, здоров`я та духовного розвитку, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».
За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по його вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.
На перконання суду, у розглядуваному випадку втручання у гарантоване відповідачу ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до його сімейного життя здійснено згідно із законом, таке втручання не суперечить законним цілям, переліченим у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей.
Враховуючи, що в цій справі відсутній факт примусового відібрання дитини від матері і роз`єднання сім`ї, оскільки відповідач самостійно самоусунулася від виховання дитини, то суд вважає, що вказане втручання по відношенню до відповідача є виправданим у демократичному суспільстві.
Суд вважає за необхідне також звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Оскільки рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 січня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відтак суд у цій справі не вирішує питання стягнення аліментів.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який необхідно стягнути з відповідача на його користь.
Керуючись ст. 10, 12, 27, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 16 квітня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області: місцезнаходження: вул. Незалежності, 60, м. Рожище, Волинська область, код ЄДРПОУ 04333268.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай