Справа № 344/21512/25 
Провадження № 2/344/2026/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,
секретаря Чабанюк Ю.Б.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 28 травня 2013 року зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Теплі та щирі відносини між ними, як подружжям, тривали недовго. Вже приблизно через рік після одруження відповідач вперше її вдарив. Впродовж останніх років він систематично вчиняє безпідставні сварки, принижує її, як дружину та застосовує фізичну силу. Маючи страх за своє здоров`я та безпеку дитини, вона неодноразово зверталася за допомогою до правоохоронних органів із заявами про вчинення домашнього насильства. Однак позитивних висновків для себе та зміни відношення до сім`ї відповідач не зробив. Вважає, що на сьогоднішній день у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя та виховання сина, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спроби примиритися безрезультатні. Просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що з поданою позовною заявою в частині необхідності негайного розірвання шлюбу не погоджується. Не заперечує, що у шлюбі між ним та позивачкою протягом спільного життя виникали конфлікти та непорозуміння. Разом з тим вважає, що наведені у позовній заяві обставини не свідчать про остаточний та безповоротний розпад сім`ї, а також не виключають можливості її збереження. У позовній заяві зазначено про нібито систематичне фізичне насильство з його боку. Зазначає, що він вважає будь-яке застосування фізичної сили у сімейних відносинах неприпустимим та таким, що суперечить його переконанням. У їхньому шлюбі було значно більше позитивних моментів, ніж негативних, а подружні стосунки не обмежувалися лише конфліктами. Зокрема: вони регулярно разом проводять вихідні: відвідують матір позивачки у селі; спільно виконують побутові та господарські справи; влітку разом здійснювали туристичний похід у гори з ночівлею; під час щорічної відпустки спільно виконували ремонтні роботи у кабінеті ліцею, де позивачка працює викладачем історії; підтримують спільний побут, сімейні традиції та взаємодіємо у питаннях виховання дитини. Наведені обставини, на переконання відповідача, свідчать про наявність між ними сімейних зв`язків, взаємної участі у житті один одного та відсутність остаточного розриву подружніх відносин. У них з позивачкою є неповнолітній син, для якого розірвання шлюбу батьків може стати серйозним психологічним потрясінням. Він бере активну участь у його вихованні, матеріальному забезпеченні та розвитку і вважає, що збереження повної сім`ї або принаймні надання часу для примирення відповідало б найкращим інтересам дитини. Вважає, що наявні підстави для примирення сторін.
У відповіді на відзив позивачка покликається на те, що відповідач зовсім не вболіває за сім`ю, він не жаліє її здоров`я, принижує її як дружину. Йому відомо, що вона його боїться і має страх за свою безпеку. І побиття, і приниженння до неї відповідач вчиняє у присутності неповнолітнього сина. Як приклад: 07 червня 2023 року ОСОБА_4 наносив їй удари по голові і носі, 02 грудня 2025 року також бив її по голові. Тобто, він умисно б`є її по голові, дуже шкодить її здоров`ю. Після кожної бійки вона не має можливості звернутися за захистом до правоохоронних органів та до медиків. Відповідач своїми діями доводить, що сім`я для нього не має жодного значення. Його клопотання про надання терміну для примирення подано з метою затягуванням розгляду даної справи та продовженням її випробувань. Просить врахувати, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просить задовольнити її позов.
Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні заперечував протии розірвання шлюбу, зазначаючи, що є підстави для примирення сторін.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 28.05.2013 року, сторони зареєстрували шлюб 28.05.2013 року, місце державної реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 538.
У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».
Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. 
З огляду на викладене, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати. 
Також, задовольняючи позов ОСОБА_1 суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 538, - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2026 року.

Суддя Антоняк Т.М.