КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№33/824/539/2026

П О С Т А Н О В А 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року місто Київ
справа №371/1058/25

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
при секретарі судового засідання: Балкової А.С.

за участю:
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Капустіна Віталія Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Капустіна Віталія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Капустін В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, які за своїм змістом є ідентичними, в яких просив постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, необґрунтованими. 
Вказував, що в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що під час руху водій ОСОБА_1 не дотримався правильного виконання маневру повороту, при наближенні транспортного засобу до повороту не зменшив швидкість руху до безпечної, не обрав достатній боковий інтервал, щоб уникнути зіткнення під час повороту з транспортним засобом, яким керував ОСОБА_2 відтак порушив вимоги пункту 13.3 ПДР, що призвело до ДТП. 
Зазначав, що суд першої інстанції встановив наявність вини ОСОБА_1 в порушенні п.13.3 ПДР, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення йому інкримінувалось порушення п.13.1 ПДР.
Посилався на те, що відкинувши без жодних обґрунтувань висновки експерта щодо обставин та механізму ДТП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що згідно даних схеми місця ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення, ДТП мала місце на відрізку дороги з раптовою зміною руху вправо, під час здійснення ОСОБА_1 повороту праворуч. 
Вказував, що суд першої інстанції встановив, що обираючи швидкість руху, водій ОСОБА_1 мав серед іншого, обрати достатній боковий інтервал, щоб уникнути зіткнень під час повороту. Проте таких дій ОСОБА_1 не вчинив, хоча, за даними складеної схеми місця ДТП, відстань до правого краю проїжджої частини дороги становила 2,4 м, що надавало йому таку можливість.
На противагу таких висновків суду слід зазначити, що рухаючись в межах своєї смуги, ОСОБА_1 не міг і не був зобов`язаний передбачити виїзд на неї зустрічного автомобіля. 
Зазначав, що жодними положеннями ПДР не регламентований безпечний інтервал до дорожньої розмітки, якого водій повинен дотримуватись під час руху своєю смугою.
Посилався на те, що на записі з автомобільного реєстратора, встановленого на автомобілі Tesla вбачається, що з правої сторони дороги по напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на відрізку дороги, де сталась ДТП, наявні зелені насадження, які виступають на проїзну частину, що унеможливлювало рух автомобіля Tesla біля самого правого краю проїзної частини, як того безпідставно вимагає від нього суд у оскаржуваній постанові. 
Вказував, що за вказаної дорожньої обстановки положення про необхідність дотримання безпечного інтервалу не можуть застосовуватись, оскільки вони стосуються безпечної відстані між транспортними засобами і іншими об`єктами, а не безпечної відстані до розділової смуги дороги. 
Зазначав, що зображена на схемі ДТП відстань 2,4 м до правого краю проїжджої частини відображає положення автомобіля Tesla після ДТП і ніяким чином не підтверджує порушення ОСОБА_1 бокового інтервалу під час руху. 
Посилався на те, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 ніби то рухається посеред дороги (роздільною полосою) та зі швидкістю, яка не могла гарантувати його безпеку та безпеку інших учасників руху не відповідають обставинам трави, оскільки такі висновки зроблені на підставі аналізу відеозапису з автомобільного реєстратора, встановленого на автомобілі Tesla, розмір кадру якого, очевидно, не є тотожним габаритам автомобіля. 
Вказував, що з відеозапису з відеореєстратора, який наявний в матеріалах справи, чітко вбачається, що саме водій автомобіля ВАЗ перед зіткненням перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, а намагаючись повернутись у свою смугу, не врахував дорожню обстановку, швидкість свого руху і особливості свого вантажу, що призвело до заносу причепу з вантажем на зустрічну смугу і його подальшого зіткнення з автомобілем Tesla.
Зазначав, що жодних доказів знаходження автомобіля Tesla в момент зіткнення на зустрічній смузі руху матеріали справи не містять, а всі доводи суду про ніби то його рух посеред дороги є лише домислами суду, не підтвердженими належними доказами. 
Посилався на те, що суд першої інстанції на підставі фотозображень з місця ДТП, помилково дійшов висновку, що ліва частина кузова автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , розміщена на лінії дорожньої розмітки, незважаючи на те, що мало місце відштовхування транспортного засобу внаслідок удару.
Вказував, що як вбачається з фотозображень з місця ДТП, в результаті зіткнення причепу автомобіля ВАЗ та автомобіля Tesla, у останнього відірвало переднє ліве колесо, в результаті цього автомобіль Tesla втратив керованість і знаходився під дією сили тертя та відцентрової сили, що призвело лише до часткового виїзду автомобіля лівою передньою частиною на розділову смуту. 
При цьому відштовхування транспортного засобу внаслідок удару, яке мало відбутись на думку суду першої істанції, не є постійною силою, яка впливає на подальший рух автомобіля на заокругленій ділянці дороги, оскільки впливає на нього короткочасно лише в момент зіткнення. 
Зазначав, що автомобіль Tesla обладнаний системою безпеки, яка з використанням камер та датчиків для відстеження дорожньої обстановки, забезпечує утримання автомобіля в смузі руху. А саме, якщо автомобіль наближається до лінії дорожньої розмітки без увімкнення покажчика повороту, система попереджає про це водія вібрацією керма і автоматично коригує положення автомобіля, щоб утримати його у межах смуги руду.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Капустін В.В. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем проживання: АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернулося до апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Жодних інших адрес ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Капустіна В.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1  у порушенні п.13.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Оскільки на час розгляду справи закінчився передбачений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАПпровадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379361, 02 липня 2025 року о 17.30 год. по автодорозі «Карапиші-Владиславка», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Tesla Model S», д.н.з.    НОМЕР_1 , під час руху не врахував безпечної швидкості рух, не врахував дорожньої обставновки та бокового інтервалу у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив п.13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 
Як вбачається з письмових пояснень від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 , 02 липня 2025 року о 17:22 год., він керуючи автомобілем «Tesla Model S», д.н.з.   НОМЕР_1 їхав між населеним пунктом Миронівка не доїжджаючи до залізничної станції Карапиші на крутому правому повороті на зустріч вискочив автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом перегруженим залізними конструкціями. Зустрічний автомобіль в останній момент як і він спробував звернути з його полоси, але важкий причеп продовжив рух у його напрямку у зв`язку з чим і відбулося зіткнення з ним його автомобіля. Крім того зустрічне сонце засліпило його, що ускладнило видимість для нього. На його думку причиною ДТП стало відсутність знаків попередження про різкий поворот.
У своїх поясненнях від 02 липня 2025 року інший учасник ДТП ОСОБА_2  вказував, що він керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 із причепом д.н.з. НОМЕР_3 їхав з с. Карапиші до с. Миронівка, перетинаючи переїзд він наближався до крутого повороту на якому в нього на великій швидкості врізався транспортний засіб «Tesla Model S», д.н.з.   НОМЕР_1 внаслідок чого розбив його причіп та пошкодив його авто.
Постановою Миронівського районного суду Київської області від 25 вересня 2025 року у справі №371/1059/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до висновку експерта від 31 липня 2025 року №030-25 наданого за результатами проведення автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП судовим експертом Григор`євим О.І., встановлено:
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Tesla Model S», д.н.з.   НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був з моменту об`єктивного виявлення небезпеки для руху застосувати заходи, направлені на уникнення ДТП, тобто діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР.
2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 з технічної точки зору повинен був обирати таку швидкість в межах дозволеної, яка дозволяла йому безпечно керувати автомобілем, і не виїжджати на смугу зустрічного руху, що створювало небезпеку для руху іншим учасникам руху, тобто діяти у відповідності з вимогами п.п.11.3, 10.1 та 12.1 ПДР.
3. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Tesla Model S», д.н.з.   НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невідповідностей технічного характеру вимогам п.12.3. ПДР, відповідно до яких він мав діяти, а також вимогам п.13.1 ПДР, не вбачається і його дії не перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
4. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.11.3, 10.1 та 12.1 ПДР, і вказані невідповідності його дій знаходилась в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні апеляційного суду експерт  ОСОБА_3 підтримав свій висновок №030-25 від 31 липня 2025 року в повному обсязі.
З відеозапису, який наявний в матеріалах справи вбачається, що на 3-й та 4-й секундах відеозапису, коли зафіксований рух автомобілів по заокругленню проїзної частини, в кадрі знаходиться автомобіль ВАЗ 2107 зпричепом, який рухається в зустрічному напрямку автомобіля «Tesla Model S». На 4-й секунді відеозапису на криволінійній ділянці, автомобіль ВАЗ 2107рухається з перетином лівими колесами осьової лінії дорожньої розмітки проїзної частини автодороги Карапиші - Владиславка і його водій застосовує маневр праворуч, після чого автомобіль ВАЗ 2107зміщується праворуч, перебуваючи при цьому лівим заднім колесом автомобіля та лівим колесом причепа на зустрічній смузі руху. Далі коли з кадру зникає автомобіль, залишається зафіксованим положення лівого колеса причепа в момент зіткнення, яке перебуває ліворуч від осьової лінії дорожньої розмітки, тобто на смузі руху автомобіля «Tesla Model S». В подальшому на 5-й секунді відбувається контакт лівої передньої кутової частини автомобіля «Tesla Model S» та причепа д.н.з. НОМЕР_3 .
Таким чином, зафіксовані на відеозаписі події показують, що за фактичних обставин розвитку ДТП мав місце виїзд автомобіля ВАЗ 2107з причепом на зустрічну сторону руху перед зіткненням, та перебування причепа д.н.з. НОМЕР_3 на смузі руху автомобіля «Tesla Model S» в момент зіткнення. 
Враховуючи фактичні обставини зближення транспортних засобів перед ДТП, при яких відбувся виїзд автомобіля ВАЗ 2107 на смугу руху автомобіля «Tesla Model S», а останній при цьому виїжджав на заокруглення в межах правої смуги руху, то в даній дорожній обстановці застосовані прийоми керування водієм автомобіля ВАЗ 2107 не можуть вважатись безпечними і відповідними до дорожньої обстановки з точки зору забезпечення безпеки руху, а отже створювали небезпеку для руху водію автомобіля «Tesla Model S»і призвели до виникнення аварійної обстановки, яка переросла в зіткнення автомобілів.
Пунктом 12.3 ПДР встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У випадку коли зустрічний автомобіль до моменту зіткнення продовжує свій рух, питання про технічну можливість у водія уникнути зіткнення своїми односторонніми діями, а саме, шляхом гальмування позбавлене сенсу, оскільки ні зниження швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення з транспортним засобом, який продовжує рухатись назустріч по його смузі.
Враховуючи фактичний характер зближення автомобілів та перебування автомобіля ВАЗ 2107 в межах смуги руху автомобіля «Tesla Model S», водій ОСОБА_1 був позбавлений технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107.
Вимогами п.13.1 ПДР України визначено, що водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
За обставин даної ДТП, автомобіль ВАЗ 2107 до зіткнення рухався в зустрічному напрямку відносно автомобіля «Tesla Model S», а перед зіткненням рухався з виїздом на смугу руху останнього і тим самим створював водію ОСОБА_1 небезпеку для руху. В такій дорожній обстановці водій  ОСОБА_1 повинен був вживати відповідних заходів, направлених на уникнення ДТП, визначених вимогами п.12.3 ПД. 
Це означає, що в даній дорожній обстановці, при русі або зміщенні ВАЗ 2107 в бік смуги руху автомобіля «Tesla Model S», дії водія ОСОБА_1 вимогами п.13.1 ПД, в частині вибору безпечного інтервалу, не регламентувалися, а отже невідповідностей вимогам п.13.1 ПДР в частині дотримання безпечного інтервалу в діях водія автомобіля «Tesla Model S» з технічної точки зору не вбачається.
Щодо висновку суду першої інстанції про те, що за даними складеної схеми місця ДТП, відстань до правого краю проїжджої частини дороги становить 2,4 м, що надавало водію «Tesla Model S» можливість уникнути зіткнення, суд апеляційної скарги вважає необхідним зазначити наступне.
У результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль «Tesla Model S»втратив початкову траєкторію руху та під дією імпульсу зіткнення змістився у бік зустрічної смуги руху. 
Таким чином, зафіксована на схемі ДТП відстань 2,4 м до правого краю проїзної частини відображає кінцеве положення автомобіля «Tesla Model S»після зіткнення, сформоване під дією імпульсу удару та подальшого некерованого переміщення транспортного засобу. Розташування транспортного засобу «Tesla Model S» на схемі місця ДТПне може однозначно характеризувати положення автомобіля до моменту зіткнення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення не встановлює імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (справа «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» («Ірландія проти Сполученого Королівства»).
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому постанова судді Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо  ОСОБА_1  закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Капустіна Віталія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року - скасувати. 

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.