179/2209/25
2/179/282/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Ковальчук Т.А.
секретар судового засідання Хорольська І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Державний нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко Вікторія Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - 
ВСТАНОВИВ:
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Державний нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко Вікторія Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
Позивач в позові посилається на те, що він є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та має такі характеристики: А1-1 – житловий будинок, 1972 року забудови, загальною площею 77,1 м2, житловою площею 34,2 м2, а2 – прибудова, Б – сарай, В – сарай, ПГ – погріб, Г – гараж, Д – сарай, К – колонка, №1 – ворота з хвірткою, №2 - огорожа. 
19.11.2004 року заведена спадкова справа № 373/2004 до майна ОСОБА_2 . Померлий за життя залишив заповіт на все своє майно на користь ОСОБА_1 . 
Постановою державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.
На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , по праву спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою від 17.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.01.2026 року витребувано з Магдалинівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 30.01.2026 року закрито підготовче провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином.
Третя особа у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлений належним чином.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено ст.ст. 12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до заповіту від 06.09.2002 року, посвідченого виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 усе своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 51). 
Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Самарівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 29.10.2025 року № 0/674/03-25, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в КП «Самарівське МБТІ» ДОР» не зареєстровано. (а.с. 19).
Згідно технічного паспорту КП «Магдалинівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на житловий будинок АДРЕСА_1 , складеного 21.10.2025 на замовлення ОСОБА_1 , домоволодіння складається з житлового будинку – А1-1 – житловий будинок, 1972 року забудови, загальною площею 77,1 м2, житловою площею 34,2 м2, а2 – прибудова, Б, В, Д – сарай, ПГ – погріб, Г – гараж, К – колонка, №1 – 3 - огорожа. Житловий будинок побудований у 1972році, прибудови, гараж, сарай, погріб та колонка, огорожа побудовані у 1972 році. (а.с. 13-15). 
19.11.2004 позивач ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 (а.с. 49). Постановою державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б. від 14.08.2025 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташована по АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. (а.с. 21).  
Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований 1972 року, який був зареєстрований в погосподарській книзі № 5 за номером об`єкта ПГО 04103 відкритий на гр. ОСОБА_2 . На час побудови будинку чинними були норми ЦК УРСР, які і підлягають застосуванню.
Згідно положень ст.ст.100, 101 ЦК Української РСР 1963 року (який діяв на час здійснення будівництва будинку) громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі – Інструкція).
Пунктом 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 за життя набув права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проживав в ньому та користувався ним як власник, хоча за життя не здійснив реєстрацію будинку в органах БТІ, тому дане нерухоме майно входить до складу спадщини та може бути успадковане.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. 
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу.
За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Верховний Суд України, зазначив у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 80-81, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Державний нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко Вікторія Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідач – Магдалинівська селищна рада, код ЄДРПОУ 04338405, юридична адреса: 51100, Дніпропетровська область, Самарівський район, селище Магдалинівка, вул. Центральна, 46.
Третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02890819, юридична адреса: 51100, Дніпропетровська область, Самарівський район, селище Магдалинівка, вул. Центральна, 32. 

Суддя      Т.А. Ковальчук