ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/12775/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Шевякова І.С., 
за участю:
секретаря судового засідання – Шулик Н.І. 
представника позивача – Бабій О.М.
представника відповідача – Пирогов С.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. 
Позовні вимоги:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/573/32-00-07-04-19 від 25.08.2025.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі також позивач, ТОВ "Єристівський ГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також відповідач, Східне МУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12775/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження /а.с. 131/.
Протокольною ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /том І, а.с. 202-204/.

Аргументи учасників справи
При зверненні до суду позивач стверджував про порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин рішенням щодо протиправної відмови в суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі – ПДВ) за травень 2025 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року (від 17.06.2025 вх. №9175145458).
Відмова, вчинена оскаржуваним рішенням, у бюджетному відшкодуванні, була обґрунтована висновками контролюючого органу, викладеними у відповідному акті перевірки, про те, що кінцевим бенефіціарним власником позивача, який входить у групу компаній “Ferrexpo”, є фізичні особи ОСОБА_1 та його найближчі родичі, щодо яких застосовані спеціальні економічні санкції. Застосування спеціальних економічних санкцій тягне наслідком правову заборону на здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість. 
Позивач наполягав на тому, що висновок про те, що саме ОСОБА_2 чи його близькі особи є кінцевим бенефіціаром позивача, не відповідає дійсності й, зокрема, відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та іншим публічним відомостям.
Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки висновок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "Єристівський ГЗК", ОСОБА_3 , не підтверджений належними та допустимими доказами, а процедура встановлення такої обставини під час податкової перевірки є неправомірною та недопустимою.
Позивач стверджував, що відповідач під час встановлення факту бенефіціарного власника позивача через опосередковане володіння корпоративними правами групи компаній “Ferrexpo” здійснив дії не відповідно до закону та вийшов за межі своїх повноважень.
Зокрема, доводячи наявність у вказаної фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства, відповідач посилався на Звіт незалежного аудитора за 2023 рік щодо Товариства, Проміжний результат за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, компанії Ferrexpo PLC., ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 у справі №757/39743/23-к. Однак, за твердженням позивача, жоден з наведених документів не підтверджує наявність у Фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства, як і саму наявність у Товариства кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Цитовані відповідачем документи не доводять факту вчинення посадовими особами Товариства порушень, як і факту застосування санкцій до Товариства.
10.10.2025 до суду надійшли письмові пояснення позивача /а.с. 143-146/, в яких представник ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначив, що відповідно до офіційної звітності Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), а саме: річного звіту та фінансової звітності Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) за 2024 рік, опублікованої 10 квітня 2025 року, станом на 31 грудня 2024 року, 49,32% акцій компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) належать компанії Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.), якою, в свою чергу, на 100% непрямо володіє траст The Minco Trust (Зе Мінко Траст).
Позивач отримав із Торгового Реєстру Люксембургу Ґ.І.Е. (далі – "Торговий реєстр") витяг щодо Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.), реєстраційний № В128246, (далі – "Витяг"). Торговий реєстр є офіційним переліком усіх фізичних та юридичних осіб, що займаються торгівлею відповідно до законодавства Великого Герцогства Люксембург.
Витяг є офіційним документом, що засвідчується адміністратором Торгового реєстру. Таке засвідчення гарантує справжність походження та цілісність інформації у Витязі стосовно даних, що містяться у Торговому реєстрі (відповідно до примітки 3 у Витязі).
Відповідно до Витягу, єдиним (100%) учасником Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.) є юридична особа Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед), реєстраційний № 233846, а не Фізична особа, як зазначено на інтернет-порталі Orbis.
Згідно з Витягом, Фізична особа не має жодної ролі у Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.).
Відповідно до свідоцтва з офіційного реєстру Республіки Кіпр, єдиним акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед) є згаданий The Minco Trust (Зе Мінко Траст), який представлений Credit Suisse Trust (Кредіт Суісс Траст) у якості довірчого власника The Minco Trust (Зе Мінко Траст). Отже, Фізична особа так само не є акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед).
Таким чином, на думку представника позивача, наведені відповідачем аргументи спростовуються даними із офіційних джерел щодо факту нібито наявності у Фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) позивача, як і наявність такого статусу у будь-якої іншої фізичної особи.
Відповідач проти позову заперечував.
У відзиві на позов /а.с. 157-161/ представник відповідача зазначав, що висновки, зроблені за результатами перевірки щодо встановлених ТОВ "Єристівський ГЗК" порушень, є об`єктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Пояснював, що відповідно до схематичного зображення структури власності ТОВ "Єристівський ГЗК" за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відображено всіх учасників структури власності ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283:
Акціями підприємства ТОВ "Єристівський ГЗК" володіє:
-99,9990000001% FERREXPO AG, країна – Швейцарія;
-0,0009999999% ТОВ "Феррекспо Сервіс", країна – Україна, який на 100% належить FERREXPO AG.
Акції FERREXPO AG належить:
- 99,999999% "FERREXPO PLС", країна - Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії;
-0,000001% ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), громадянин Швейцарській Конфедерації.
Інша фізична особа, що здійснює контроль, зазначено з позначкою "відсутня".
Згідно до пп.14.1.2411 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу, термін "кінцевий бенефіціарний власник" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".
Відповідно до розділу 810000 "Примітки - Корпоративна інформація та Звіт про відповідність вимогам МСФЗ" Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024): "Станом на 31 грудня учасники Компанії та їхні відповідні частки були представлені таким чином.
Контроль над ТОВ "Феррекспо Сервіс" здійснює компанія Ferrexpo AG, яка на 100% знаходиться у власності Ferrexpo plc ("Кінцева материнська компанія") (надалі разом із дочірніми підприємствами іменуються "Група компаній Ferrexpo"). Частку менше 50% в компанії Ferrexpo рlс у кінцевому рахунку утримує компанія Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, яка належить ОСОБА_6 та його найближчим родичам."
При проведенні перевірки використано дані Проміжного результату за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 компанії Ferrexpo PLC (опублікованого 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com): "Найбільшим акціонером групи є "Fevamotinico S.a.r.l." ("Fevamotinico"), компанія, яка зареєстрована в Люксембурзі. Fevamotinico в кінцевому підсумку повністю належить "The Minco Trust", яка в свою чергу належить ОСОБА_6 та двоє інших членів його родини є бенефіціарами. На момент опублікування цього звіту, Fevamotinico володіє 49,3 % акціонерного капіталу "FERREXPO PLC" (31.12.2023 – 49,3 %, 30.06.2023 – 49,5 %)."
Крім того, відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 у справі №757/39743/23-к (розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, reyestr.court.gov.ua) ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283 у розмірі 49,3%.
Водночас за даними Державного реєстру санкцій, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , податковий номер НОМЕР_1 ) у порядку, встановленому Законом України від 14 серпня 2014 року № 1644-VІІ "Про санкції", прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.
03.11.2025 до суду надійшли пояснення Східного МУ ДПС /а.с. 186-192/, в яких представник відповідача зазначав, що ОСОБА_7 володіє "Тhe Minco Trust" та опосередковано FERREXPO PLC, яке є материнською компанією ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283.
За даними Державного реєстру санкцій щодо ОСОБА_7 , Zhevaho Kostiantyn, (Україна, податковий номер НОМЕР_1 ) у порядку, встановленому Законом України від 14 серпня 2014 року № 1644-VІІ "Про санкції", прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.
Санкції введено в дію указом Президента України від 12.02.2025 № 81/2025 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 12 лютого 2025 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".
Дата прийняття рішення про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку встановленому Законом України від 14 серпня 2014 року № 1644-VІІ "Про санкції": 12.02.2025. Термін дії санкцій - безстроково.
Докази того, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" (код ЄДРПОУ 35713283) наведено у звіті незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" (вх. Східного МУ від 09.05.2024№3702/6/ЕКПП). 
Звіти підприємств, які офіційно опубліковані на їх сторінках, самостійно підтверджують наявність прав ОСОБА_3 на отримання доходів від таких підприємств.
Також підприємством під час апеляційного оскарження одного з актів камеральної перевірки, а саме заподання перечення до акту про результати камеральної перевірки №152/32-00-50-01/35713283 від 11.03.2025 було долучено структуру власності ТОВ "ЄГЗК" згідно якого чітко вбачається наявність у Ferrexpo plc 99% володіння акцій Ferreexpo AG, яка в свою чергу володіє 99,9% акцій ТОВ "ЄГЗК".
Також наявна ухвала Київського апеляційного суду від 30.01.2025 по справі №757/39743/23-к, якою було встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023 накладено на Ferrexpo AG арешт із забороною відчуження майна, розпорядження та користування на корпоративні права юридичних осіб зокрема на ТОВ "ЄГЗК", та якою встановлювалися корпоративні права ОСОБА_9 
26.11.2025 до суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "Єристівський ГЗК" /том І, а.с. 206-208/, у яких представник позивача наголошував, що зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань щодо позивача слідує, що кінцевий бенефіціарний власник (надалі по тексту також - КБВ) у ТОВ "Єристівський ГЗК" відсутній, причина відсутності – неможливо визначити КБВ через наявність у структурі власності публічної компанії, акції якої допущені до торгів на Лондонській Фондовій біржі.
Представник позивача наголошував на тому, що єдиним засновником (учасником) ТОВ "Феррекспо Сервіс" є компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ). Акціонерами компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) є компанія Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), що володіє 99,999999% акцій, та громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який володіє 0,000001% акцій.
Компанія Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) є публічною акціонерною компанією, акції якої допущені до торгів на Лондонській фондовій біржі (факт чого не заперечується відповідачем), тому, відповідно до п.8 ст. 5-1 Закону N 361, обов`язки із визначення та подання інформації про КБВ компанії Ferrexpo PLC на неї не поширюються.
Таким чином причина відсутності кінцевого бенефіціарного власника у позивача є обґрунтованою та документально підтвердженою.
Посилання відповідача на норми постанови Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2023 р. № 1011 «Про затвердження Методології визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника» (далі по тексту – Методологія №1011) представник позивача вважав невірним та неправомірним, оскільки даний документ не є нормативно-правовим актом, так як не пройшов реєстрацію у Міністерстві юстиції України в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів №731 від 28.12.1992р. «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади»; з назви Методології №1011 та відповідно до мети, зазначеної у п.1 Методології №1011, даний документ застосовується для встановлення кінцевого бенефіціарного власника самими юридичними особами, а не контролюючими органами; відповідно до п.2 Методології №1011, даний документ не застосовується до осіб, визначених частиною восьмою статті 51 Закону (в тому числі - і до компанії Ferrexpo PLC).
Також представник позивача зазначав, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не містить посилань на постанову Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №910/268/23, що є порушенням Порядку №727, а тому даний доказ не може бути належним та допустимим, оскільки податковий орган обмежений у праві збирання доказів під час судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві, та додаткових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позову повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини
Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (код ЄДРПОУ 35713283) є юридичною особою, платником ПДВ, перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, що визнається сторонами.
У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Єристівський ГЗК" /а.с. 75-88/ у графі “Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи” значиться, що кінцевий бенефіціарний власник відсутній. Причина відсутності кінцевого власника: “неможливо визначити КБВ через наявність у структурі власності публічної компанії, акції якої допущені до торгів на Лондонській Фондовій Біржі” /а.с. 76/.
17.06.2025 Товариство через електронний кабінет платника податків подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за травень 2025 року (реєстраційний номер №9175145458) /том І, а.с. 22-25/ разом зі заявою про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у СЕА ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Додаток 3), де в рядку 20.2 задекларовано суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 24 906 603,00 грн /а.с. 27/.
Східним МУ ДПС відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами) та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.07.2025 № 158-п, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (код за ЄДРПОУ 35713283) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року (від 17.06.2025 вх. №9175145458).
За результатами перевірки складено акт від 30.07.2025 № 549/32-00-07-04/35713283 (далі – акт перевірки) /а.с. 19-35/.
За Актом перевірки встановлені порушення:
п. 198.2 п.198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по Декларації за травень 2025 року на суму 167 102 гривень.
Вищезазначене призвело до порушення п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Кодексу, внаслідок чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в травні 2025 року у розмірі 167 102 гривень.
Крім того, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено що ТОВ "Єристівський ГЗК" (код ЄДРПОУ 35713283) на порушення підпункту "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та у відповідності до п.п. в) п. 200.141 ст. 200 ПКУ, не має права на отримання бюджетного відшкодування за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки по декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року в сумі 24 906 603 гривень /а.с. 34-35/.
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.08.2025 №000/573/32-00-07-04-19 форми "В3", яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування на 24 906 603 грн /а.с. 14-15/.
Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням від 25.08.2025 №000/573/32-00-07-04-19, позивач оскаржив його до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Норми права, що підлягають застосуванню
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень..
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки. Пунктом 79.2 цієї статті встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. 
У взаємозв`язку з викладеним, Законом України від 10.08.2023 №3317-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)”, окремі положення якого набрали чинності з 03.09.2023, а Закон у цілому – з 29.01.2024, статтю 200 ПК України було доповнено, зокрема, пунктами 200.41, 200.121, 200.141 такого змісту:
"200.41. Платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення (із змінами, внесеними згідно із Законом №3813-IX від 18.06.2024).
Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
200.121. З дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.
Зазначена в абзаці першому цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
200.141. Якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування.
Таке податкове повідомлення-рішення не підлягає оскарженню".

Висновки щодо правозастосування
За позицією позивача у цій справі, рішення відповідача є протиправним у зв`язку з недоведеністю висновку документальної перевірки про наявність у ОСОБА_7 статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ТОВ "Єристівський ГЗК", як і наявність такого статусу у будь-якої іншої фізичної особи, з огляду на що контролюючий орган не мав права на застосування до Товариства обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді позбавлення права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення ПДВ.
Фактичною підставою для висновку перевірки про відсутність у Товариства права на бюджетне відшкодування за травень 2025 року у контексті норми п. 200.41 ст. 200 ПК України були встановлені в ході перевірки обставини того, що за даними Державного реєстру санкцій щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (податковий номер НОМЕР_1 ) у порядку, встановленому Законом України від 14.08.2014 №1644-VІІ “Про санкції”, прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію Указом Президента України від 12.02.2025 №81/2025 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 12.02.2025 “Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)” Додаток 1, позиція 3. Дата прийняття рішення про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку встановленому Законом України від 14.08.2014 №1644-VІІ “Про санкції”: 12.02.2025. Термін дії санкцій - безстроково.
Контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" (код ЄДРПОУ35713283) у розмірі 49,3%.
Тож ключовим питанням цієї справи є єдине питання: чи підтверджується належними й допустимими доказами поза розумним сумнівом той факт, що фізична особа ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" (код ЄДРПОУ 35713283) у розмірі 49,3%.
Сторони не мали спору щодо того, що державою Україна у передбаченому законом порядку були застосовані спеціальні економічні та інших обмежувальні заходи (санкції), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, стосовно фізичної особи ОСОБА_7 , у порядку, встановленому Законом України "Про санкції". 
Сторони також не мали спору щодо правомірності цих спеціальних санкцій, в межах цієї справи під сумнів вони не ставилися.
Сторони не мали спору щодо того, що застосування спеціальних санкцій щодо фізичної особи ОСОБА_7 , який вважався податковим органом кінцевим бенефіціаром платника, було єдиною підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість.
Спір у цій справи наявний щодо єдиного питання: доведеності статусу бенефіціарного власника ТОВ "Єристівський ГЗК" у фізичної особи ОСОБА_7 .
Задля відповіді на це питання суд має проаналізувати докази відповідного факту.
На користь прийнятого рішення податковий орган вказував на такі докази:
1. Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікованого 31.07.2024 на офіційному сайті www.ferrexpo.com;
2. Звіт незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024), на підставі аналізу яких контролюючий орган дійшов висновку про те, що компанія “Fevamotinico S.a.r.l.” належить “The Minco Trust”, яка у свою чергу належить ОСОБА_6 та двом іншим членам його родини;
3. Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 №757/39743/23-к, якою залишено без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2023 про накладення арешту у кримінальному провадженні №62019000000000890 від 14.06.2019, де з-поміж інших обставин справи суд зазначив про те, що ОСОБА_1 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%.
Ці докази були вказані у Акті перевірки, що є підставою оскаржуваного рішення. Та на ці ж докази посилався відповідач у справі, наполягаючи на відмові у задоволенні позову.
Позивач наполягав на нерелевантності цих доказів в аспекті часу, змісту та їх правової природу, фактично стверджуючи про їх недопустимість і неналежність. Вказував на недопустиме їх походження, здобуття цих доказів органом державної влади не в порядку та не у спосіб, що встановлені законом. Також вказував на їх суперечність з офіційними даними державних реєстрів (див.розділ "Аргументи учасників справи").
Перевіряючи зазначені джерела інформації, використані відповідачем, на предмет їх належності та допустимості, суд зазначає таке. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України ). Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина четверта статті 73 КАС України). 
Належність характеризується наявністю об`єктивного зв`язку між відомостями, які в них містяться, та фактами, що підлягають встановленню у справі.
Допустимим є доказ, який отриманий відповідно до встановленого законом порядку (стаття 74 КАС України). Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Переходячи до аналізу кожної окремо взятої обставини, якою контролюючий орган доводив факт наявності у ОСОБА_3 статусу бенефіціарного власника, який опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%, суд розпочинає з дослідження самого поняття бенефіціарний власник у законодавстві України.
Законом України від 18.06.2024 №3813-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства”, який набрав чинності з 01.08.2024, ПК України було доповнено, зокрема, підпунктом 14.1.2411 такого змісту:
"14.1.2411. Термін "кінцевий бенефіціарний власник" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".
Відповідно до преамбули Закону України від 06.12.2019 №361-IX "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", який набрав чинності з 28.04.2020, цей Закон спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (надалі – Закон №361-IX).
За визначенням, наведеним у пункті 30 частини першої статті 1 вказаного Закону, кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.
Кінцевим бенефіціарним власником є:
для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для трастів, утворених відповідно до законодавства країни їх утворення, - засновник, довірчий власник, захисник (за наявності), вигодоодержувач (вигодонабувач) або група вигодоодержувачів (вигодонабувачів), а також будь-яка інша фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність трасту (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для інших подібних правових утворень - особа, яка має статус, еквівалентний або аналогічний особам, зазначеним для трастів.
Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.
Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.
Стаття 51 Закону №361-IX регулює питання, пов`язані з інформацією про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону №361-IX, юридичні особи повинні мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або його відсутність та структуру власності.
Юридичні особи зобов`язані подавати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або про його відсутність та структуру власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Юридичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб, і фізичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб та/або здійснюють вирішальний вплив на їхню діяльність, зобов`язані надавати на запит юридичних осіб інформацію, необхідну для подання юридичною особою для внесення або актуалізації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи, а також самостійно повідомляти юридичних осіб про зміну кінцевого бенефіціарного власника та/або структури власності юридичної особи протягом 5 робочих днів з дати виникнення такої зміни.
Як вже з`ясовано судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ "Єристівський ГЗК", у графі “Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи” значиться, що кінцевий бенефіціарний власник відсутній. Причина відсутності кінцевого власника: “неможливо визначити КБВ через наявність у структурі власності публічної компанії, акції якої допущені до торгів на Лондонській Фондовій Біржі” /а.с. 76/.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону №361-IX, форма та зміст структури власності юридичної особи встановлюються положенням, яке затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за погодженням з Міністерством юстиції України, крім осіб, визначених абзацами другим і третім цієї частини.
Методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника розробляється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за результатами проведеного обговорення з громадськістю, затверджується Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.
Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 51 Закону №361-IX Кабінет Міністрів України спільно з Національним банком України постановою від 19.09.2023 №1011 затвердив Методологію визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника, метою якої є створення ефективної системи у сфері розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників, удосконалення процесу визначення юридичними особами кінцевих бенефіціарних власників (надалі - Методологія).
У судових засіданнях представник відповідача підтвердив використання Методології при проведенні перевірки та прийнятті спірного рішення.
Сторона позивача наполягала на протиправності способу дій податкового органу з використанням Методології, вказуючи на відсутність у неї ознак нормативно-правового акту з огляду на те, що постанова КМУ від 19.09.2023 №1011, якою затверджено Методологію - не зареєстрована у Міністерстві юстиції України всупереч вимогам закону.
Перевіривши це твердження, суд вказує, що Указом Президента України від 3 жовтня 1992 року №493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" з 1 січня 1993 року запроваджена державна реєстрація нормативних актів.
Згідно з Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
При цьому реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, а також з урахуванням зобов`язань України у сфері європейської інтеграції та права Європейського Союзу (acquis ЄС), практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації.
Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. І в разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.
Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції та проведення їх державної реєстрації затверджений наказом Мін`юсту від 12.04.2005 № 34/5.
Виходячи з правових норм, визначених цими актами, суд приходить до висновку, що Методологія від 19.09.2023 №1011 підлягає державній реєстрації. 
На пряме питання суду представник відповідача повідомив, що податковому органу відомо про нездійснення державної реєстрації у Міністерстві юстиції України Методології від 19.09.2023 №1011; відповідний факт не оспорював.
З огляду на вказані вище норми Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, нормативно-правовий акт, який не пройшов державну реєстрацію, вважається таким, що не набрав чинності, і не може бути застосований.
З цього слідує, що податковий орган, застосовуючи Методологію № 1011, діяв не в порядку, не на підставах та не у спосіб, що встановлені законом, застосувавши нечинний нормативно-правовий акт, а отже - діяв з прямим порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Застосування Методології № 1011 вчинено відповідачем при складенні Акту перевірки, що ліг в основу оскаржуваного рішення. А отже, Акт перевірки, як доказ, отриманий з порушенням встановленого законом порядку і, як наслідок, має ознаки процесуальної недопустимості.
Акт перевірки, як центральний доказ, у свою чергу посилається на інші, вищеперелічені докази, з яких отримана інформація про структуру власності й належність часток у власності юридичних осіб у ланцюжку власників ТОВ "Єристівський ГЗК".
Так, формулюючи висновок про те, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%, відповідач взяв до уваги з`ясовані в ході документальної перевірки, зокрема, обставини того, що при проведенні перевірки використано дані Проміжного результату за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, компанії Ferrexpo PLC (опублікованого 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com): Мова оригіналу: “The largest shareholder of the Group is Fevamotinico S.a.r.l. (“Fevamotinico”), a company incorporated in Luxembourg. Fevamotinico is ultimately wholly owned by The Minco Trust, of which Kostyantin Zhevago and two other members of his family are the beneficiaries. At the time this report was published, Fevamotinico held 49.3% (31 December 2023: 49.3%; 30 June 2023: 49.5%) of Ferrexpo plc's issued share capital.” (Переклад: “Найбільшим акціонером групи є “Fevamotinico S.a.r.l.” (“Fevamotinico”), компанія, яка зареєстрована в Люксембурзі. Fevamotinico в кінцевому підсумку повністю належить “The Minco Trust”, яка в свою чергу належить ОСОБА_6 та двоє інших членів його родини є бенефіціарами. На момент опублікування цього звіту, Fevamotinico володіє 49,3 % акціонерного капіталу “Ferrexpo PLC” (31.12.2023 – 49,3%, 30.06.2023 – 49,5%)”.
Перевіряючи цю окремо взяту обставину, суд з`ясував, що дійсно, як і зазначено в акті документальної перевірки, на офіційному веб-сайті ТОВ "Єристівський ГЗК" (https://www.ferrexpo.com/media/1esexgwi/ferrexpo-2024-interim-results.pdf) у підрозділі “Note 1: Corporate information Organisation and operation” (Примітка 1: Корпоративна інформація Організація та функціонування) розділу “Notes to the Interim Condensed Consolidated Financial Statements” (Примітки до проміжної скороченої консолідованої фінансової звітності) 31.07.2024 було розміщено публікацію із заголовком “Interim Results for the six months ended 30 June 2024 Resilience drives an improved performance” (Проміжні результати за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 року Стійкість сприяє покращенню продуктивності), в якій мова, крім іншого, йде про те, що “The largest shareholder of the Group is Fevamotinico S.a.r.l. (“Fevamotinico”), a company incorporated in Luxembourg. Fevamotinico is ultimately wholly owned by The Minco Trust, of which Kostyantin Zhevago and two other members of his family are the beneficiaries. At the time this report was published, Fevamotinico held 49.3% (31 December 2023: 49.3%; 30 June 2023: 49.5%) of Ferrexpo plc’s issued share capital.”.
На уточнюючі запитання суду, яким чином Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікований 31.07.2024 на офіційному сайті www.ferrexpo.com може бути релевантним до правовідносин, які виникли у травні 2025 року, представник відповідача вмотивованої відповіді не надав. 
Отже, суд зазначає, що Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікований 31.07.2024 на офіційному сайті www.ferrexpo.com не може бути визнаний належним доказом щодо обставин цієї справи, оскільки стосується іншого часового проміжку. 
Крім того, Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікований 31.07.2024 на офіційному сайті www.ferrexpo.com не може бути визнаний судом і допустимим доказом, з огляду на таке.
Пунктом 83.1. статті 83 Податкового кодексу України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:
83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;
83.1.2. податкова інформація;
83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України;
83.1.4. судові рішення;
83.1.5. виключено;
83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи;
83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
У судових засіданнях представником відповідача пояснено та підтверджено в Акті перевірки, що відомості з Проміжного результату компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, отримані податковим органом шляхом ознайомлення з відкритого доступу до його змісту з сайту www.ferrexpo.com, що належить позивачу.
Суд повторює, що допустимість доказу характеризується через законність джерела отримання доказів; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Посилання податкового органу на публікацію на веб-сайті особи приватного права (Проміжний звіт) ТОВ "Єристівський ГЗК" не може бути визнана судом належним та допустимим доказом, оскільки ні Податковим кодексом України, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено права/повноваження податкового органу отримувати та посилатися як на джерело юридичної значущої та доведеної інформації на веб-сайт якої особи, фізичної чи юридичної. А отже відповідні дії податковим органом вчинені всупереч категоричній вимозі ст. 19 Конституції України - діяти в порядку, на підставах та у спосіб, що встановлені законом.
Крім того, аналізуючи зміст вищенаведеної публікації, суд визнає слушними зауваження представника позивача з приводу того, що з наведеної у проміжному звіті інформації неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC, а також можливість здійснення вирішального впливу на Товариство, оскільки вигодонабувачами трасту The Minco Trust є ОСОБА_1 та його найближчі родичі. 
Як вже з`ясовано судом вище, за умовою статті 1 Закону №361-IX ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
З огляду на зміст приведеної норми Закону, суд не може тлумачити її в будь-який інший спосіб, ніж той, що закладений в її суть із прив`язкою до точного відсоткового значення - принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу.
Всупереч наведеним приписам Закону, висновок перевірки у контексті аналізу Проміжних результатів за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, ґрунтується лише на відомостях про факт приналежності 49,3 % акціонерного капіталу “Ferrexpo PLC” трьом вигодонабувачам трасту The Minco Trust, якими є ОСОБА_1 та двоє найближчих родичів, без вказівки на відсоток частки акціонерного капіталу кожного з вигодонабувачів.
З огляду на це суд визнає недоведеним висновок відповідача про володіння ОСОБА_10 часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу “Ferrexpo PLC” або прав голосу юридичної особи у контексті змісту Проміжних результатів за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, оскільки з наведеної у Проміжних результатах інформації неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC, як і можливість здійснення вирішального впливу на Товариство з боку конкретної особи.
Іншою обставиною, покладеною в основу висновків перевірки, є результат аналізу контролюючим органом Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024), з якого у підсумку контролюючий орган дійшов висновку про те, що компанія “Fevamotinico S.a.r.l.” належить “The Minco Trust”, яка у свою чергу належить ОСОБА_6 та двом іншим членам його родини.
Як зафіксовано в акті документальної перевірки, відповідно до розділу 810000 “Примітки - Корпоративна інформація та Звіт про відповідність вимогам МСФЗ” Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024) “…Станом на 31 грудня учасники Компанії та їхні відповідні частки були представлені таким чином.
Контроль над ТОВ "Феррекспо Сервіс" здійснює компанія Ferrexpo AG, яка на 100% знаходиться у власності Ferrexpo plc ("Кінцева материнська компанія") (надалі разом із дочірніми підприємствами іменуються "Група компаній Ferrexpo"). Частку менше 50% в компанії Ferrexpo рlс у кінцевому рахунку утримує компанія Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, яка належить ОСОБА_6 та його найближчим родичам." /а.с. 29/.
Так само, як викладено і проаналізовано судом вище, контролюючий орган використав публікацію на веб-сайті позивача (Звіт аудитора за 2023 рік) всупереч вимогам пункту 83.1. статті 83 Податкового кодексу України.
У судових засіданнях на уточнюючі запитання суду представник відповідача не зміг пояснити чим саме передбачена можливість використання публікацій на веб-сайті як офіційного джерела інформації, застосовного податковим органом при проведенні перевірок.
Також, на уточнюючі запитання суду, яким чином Звіт незалежного аудитора за 2023 рік може бути релевантним до правовідносин, які виникли у травні 2025 року, представник відповідача вмотивованої відповіді не надав. 
Отже, суд ідентично та послідовно зазначає, що Звіт незалежного аудитора за 2023 рік не може бути визнаний належним доказом, оскільки стосується іншого часового проміжку та не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки отриманий не у спосіб, передбачений Законом.
Також, зміст Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК" , як і зміст Проміжних результатів за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, не доводить факту того, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі  ТОВ "Єристівський ГЗК" саме у розмірі 49,3 %.
Обставиною, щодо якої немає спору між сторонами, є встановлена перевіркою структура власності ТОВ "Єристівський ГЗК" , відповідно до якої акціями підприємства ТОВ "Єристівський ГЗК" володіє 99,9990000001% FERREXPO AG, країна – Швейцарія; 0,0009999999% ТОВ "Феррекспо Сервіс", країна – Україна, яке на 100% належить FERREXPO AG.
Акції FERREXPO AG належить: 99,999999% "FERREXPO PLС", країна - Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії; НОМЕР_2 % ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), громадянин Швейцарській Конфедерації.
Інша фізична особа, що здійснює контроль, зазначено з позначкою “відсутня”.
Крім того, суд звертає увагу контролюючого органу на те, що компанія Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) є публічною акціонерною компанією, акції якої допущені до торгів на Лондонській фондовій біржі. З огляду на це, акціонери компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) можуть постійно змінюватися.
Насамкінець, обставиною, покладеною в основу висновків перевірки, є посилання на ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 у справі №757/39743/23-к, відповідно до змісту якої “…в ході проведення досудового розслідування з Єдиного державного реєстру декларацій встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_10 з 19.04.2007 наявні корпоративні права у вигляді 231 400 000 акцій, номінальною вартістю 7230000 гривень, емітентом яких є юридична особа зареєстрована в Республіці Сінгапур “The Minco Trust”, код 26462335.
Отже, ОСОБА_10 є беніфіціарним власником компанії “The Minco Trust” юридична особа, яка зареєстрована в Республіці Сінгапур, код 26462335.
В свою чергу “The Minco Trust” володіє 100% статутного капіталу компанії “Fevamotinico Sarl” (реєстраційний № B128246, адреса: 12 Rue Guillaume Schneider, L-2522, Luxembourg, Велике Герцогство Люксембург).
Отже, ОСОБА_10 є кінцевим бенефіціарним власником компанії Fevamotinico Sarl (реєстраційний № B128246, адреса: 12 Rue Guillaume Schneider, L-2522, Luxembourg, Велике Герцогство Люксембург).
В свою чергу “Fevamotinico S.a.r.l.” володіє 49,5% статутного капіталу компанії “FERREXPO PLS” юридична особа, яка зареєстрована в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, код 05432915, адреса 55 St. James's Street, London, England, SW1A 1LA.
В свою чергу “FERREXPO PLS” володіє 100% статутного капіталу компанії “FERREXPO AG” юридична особа, яка зареєстрована в Швейцарській Конфедерації, код CH-170.3.025.159-2, податковий номер компанії 1021-252-64,,,.
В свою чергу “FERREXPO AG” володіє 100% статутного капіталу: ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283….
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_10 є кінцевим бенефіціарним власником та опосередковано володіє, зокрема:
1. Часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283 у розмірі 49,5%;
…07.09.2023 року (клопотання датоване 05.09.2023) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту, із забороною відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права наступних юридичних осіб, а саме на:
1) 49,5% статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК" код ЄДРПОУ 35713283;
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023 року вказане клопотання прокурора задоволено.”
Спираючись на вказану ухвалу, контролюючий орган стверджував, що судовим рішенням встановлено факт того, що ОСОБА_1 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%.
Перевіряючи цей аргумент, суд з`ясував, що дійсно, як і зазначено в акті документальної перевірки, ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124916819) за наслідками розгляду апеляційної скарги представника Компанії Феррекспо АГ “Ferrexpo AG” на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62019000000000890 від 14.06.2019 та накладено арешт (повний перелік зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали), – залишено без змін, а апеляційну скаргу представника Компанії Феррекспо АГ “Ferrexpo AG” – без задоволення.
Однак, задовольняючи клопотання прокурора в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №62019000000000890 від 14.06.2019 та накладаючи арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права юридичних осіб, слідчий суддя в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113447378) зазначив, що “Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та його збереження, недопущення здійснення відносно нього будь-якої діяльності до кінця досудового розслідування.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.”.
У безпосередньому зв`язку з цим адміністративний суд звертає увагу на приписи статті 78 КАС України, частиною 6 якої передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Наведені приписи КАС України кореспондують приписам статті 89 КПК України, за правилом частини першої якої, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Таким чином, судження, покладені в основу ухвали слідчого судді на стадії досудового розслідування, не мають наперед встановленої сили ні для учасників кримінального провадження, ні для учасників будь-якого іншого провадження аж до постановлення вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідач під час проведення перевірки на вказане уваги не звернув, що призвело до використання контролюючим органом неналежних доказів, якими свого часу оперував суд на стадії досудового розслідування в рамках конкретного кримінального провадження.
При цьому суд не бере до уваги обставини усіх інших судових проваджень, на які звертав увагу представник відповідача у додаткових поясненнях, оскільки таким мотивам оцінка не надавалася ні в ході камеральної, ні в ході документальної перевірок. З даного приводу суд може лише зазначити, що жодне з судових рішень, на яке посилався податковий орган, не є ні вироком суду, ні ухвалою про закриття кримінального провадження, ні кінцевим судовим рішенням судів цивільної, адміністративної чи господарської юрисдикції, які би чітко встановили факт належності фізичній особі ОСОБА_7 не менш 25% статутного капіталу юридичної особи, кінцевої у структурі власників  ТОВ "Єристівський ГЗК".
Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що використана контролюючим органом в якості доказів інформація, наведена у Проміжних результатах за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 року, та у Звіті незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ "Єристівський ГЗК", не доводить факту того, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі  ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3 %, тоді як судження, наведені судом на стадії досудового розслідування у справі №757/39743/23-к, не мають наперед встановленої доказової сили, окрім як для вирішення питання про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62019000000000890 від 14.06.2019.
Враховуючи вищенаведену оцінку судом доказів, які були покладені відповідачем в основу акту документальної перевірки, і в подальшому - в основу прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд констатує недоведеність обставин того, що ОСОБА_7 у розумінні Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" є кінцевим бенефіціарним власником  ТОВ "Єристівський ГЗК", який здійснює прямий або непрямий вирішальний вплив (контроль) на діяльність Товариства.
При цьому суд у цьому рішенні не виключає наперед гіпотетичну можливість доведення такого впливу на Товариство з боку вказаної особи, однак розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників має доводитися контролюючим органом з використанням належних і допустимих доказів.
Враховуючи встановлені обставини справи та особливості правового регулювання спірних правовідносин, суд доходить висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000/573/32-00-07-04-19 від 25.08.2025 у повному обсязі з мотивів недоведеності належними і достатніми доказами висновку документальної невиїзної перевірки щодо того, що ОСОБА_7 є бенефіціарним власником, який опосередковано володіє часткою у статутному капіталі  ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%.
Зауваження представника відповідача з приводу того, що відповідно п. 200.141 ст. 200 ПК України не підлягає оскарженню податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками камеральної або документальної перевірки, в ході якої прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", суд визнає неприйнятним в рамках даного судового провадження з урахуванням наступного.
Стаття 56 ПК України передбачає два види оскарження рішень контролюючих органів.
Так, за умовою п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Поряд з цим в Україні діє принцип абсолютного права на судовий захист, що відображено у статті 55 Конституції України, частиною першою якої передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Це право, відповідно до ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.
З огляду на абсолютний характер права на судовий захист, неможливість оскарження податкового повідомлення-рішення, про яке йде мова в п. 200.141 ст. 200 ПК України, вочевидь стосується лише можливості оскарження в адміністративному порядку, проте аж ніяк не судового порядку.
Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.
Тож сплачена позивачем сума судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 30280,00 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників 15 м.Горішні Плавні Кременчуцький район Полтавська область ЄДРПОУ 35713283) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля 57 м. Дніпро ЄДРПОУ 43968079) - задовольнити.
Податкове повідомлення-рішення №000/573/32-00-07-04-19 від 25.08.2025 року Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків визнати протиправним та скасувати.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 24 244,00 (двадцять чотири двісті сорок чотири гривні).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий суддя	 	І.С. Шевяков