КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року

справа № 760/17513/22

провадження № 22-ц/824/121/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Сушко Л.П., Болотова Є.В.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року та на додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2024року, постановлене під головуванням судді Кисіль О.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович про визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» в особі представника: Соколова Антона Олександровича звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з зазначеним позовом.
Позов обгрунтовано тим, що 03.08.2015 між ТОВ НВК «ТЕХІМПЕКС» та ОСОБА_1 було укладено договір безпроцентної позики №57/01 (далі - «Договір позики»). 
22.10.2020 ТОВ НВК «Техімпекс» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВК «Техімпекс» заборгованості за договором безпроцентної позики № 57/01 від 03 серпня 2015 року в розмірі 909466,99 грн., з яких 7294000грн. - основна сума боргу; 116 266,36 грн. - інфляційні втрати, 63800,63 грн. - три проценти річних; а також судовий збір у розмірі 13 642 грн .
09.08.2022 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/23099/20 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВК «Техімпекс» заборгованість за договором безпроцентної позики № 57/01 від 03 серпня 2015 року в розмірі 909 466 99 грн з яких: 729 400 грн. - основна сума боргу; 116 266,36 грн. - інфляційні втрати, 63 800,63 грн. - три проценти річних; а також судовий збір у розмірі 13 642 грн. Рішення по справі набрало законної сили 20.09.2022 року.
Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №760/23099/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВК «Техімпекс» заборгованості за договором безпроцентної позики № 57/01 від 03 серпня 2015 року в розмірі 909 466 99 грн з яких: 729 400 грн. - основна сума боргу; 116 266,36 грн. - інфляційні втрати, 63 800,63 грн. - три проценти річних; а також судовий збір у розмірі 13 642 грн.
07.11.2022 ТОВ НВК «Техімпекс» направило Приватному виконавцю запит про надання інформації у якому просило : надати інформацію чи належить на праві власності ОСОБА_1 земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадастровий номер 3225581801:05:009:0018 (далі - «Об єкт нерухомого майна 1»), а також розміщений на ній виробничий комплекс за адресою- АДРЕСА_1 ., загальною площею 502.7 м2, (далі - «Об`єкт нерухомого майна 2»). У разі відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадастровий номер 3225581801:05:009:0018, а також розміщеного на ній виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 502,7 м2, надати документи на підставі яких відбулося відчуження.
11.11.2022 Приватним виконавцем було надано відповідь на запит ТОВ НВК «Техімпекс», з якої позивачу стало відомо, що 03.03.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки та виробничого комплексу (далі - «Договір дарування») .
На підставі Рішення про державну реєстрацію, приватним нотаріусом Хижняком А.М було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності щодо Об`єкту нерухомого майна 1 -№40823862.
На підставі Рішення про державну реєстрацію, приватним нотаріусом Хижняком А.М. було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності щодо Об`єкту нерухомого майна 2 - №40824059.
В результаті прийняття Приватним нотаріусом Хижняком А.М. рішення про державну реєстрацію та внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності №40823862, №40824059 - власником Об`єкту нерухомого майна 1 та Об`єкту нерухомого майна 2 став ОСОБА_2 ..
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є його батьком.
Таким чином, ОСОБА_2 , після настання моменту виконання грошових зобов`язань за Договором позики 13.08.2018, діючи умисно, з метою приховування своєї власності та для унеможливлення звернення на неї стягнення в майбутньому, 03.03.2021, шляхом підписання Договору дарування, подарував належне йому нерухоме майно своєму батьку- ОСОБА_2 .
Отже, Договір дарування, укладений між близькими родичами, ОСОБА_2 (батьком) та ОСОБА_1 (сином), з метою ухилення від виконання обов`язку відшкодування у випадку задоволення цивільного позову у справі № 760/23099/20 - є фраудаторним правочином, оскільки вчинений на шкоду кредитору ТОВ НВК «Техімпекс».
У свою чергу, цього ж дня, 03.03.2021 ОСОБА_1 також відчужив об`єкт нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №383) (в літ.А), загальною площею 126.10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2024року задоволено частково.
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки та виробничого комплексу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрієм Миколайовичем 03 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі № 688.
В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Представник позивача адвокат - Соколов А.О. звернувся до Яготинського районного суду Київської області з заявою про прийняття додаткового рішення.
Заяву обгрунтовано тим, що 16.10.2023 на судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №760/17513/22, яким позовні вимоги ТОВ «НВК «ТЕХІМПЕКС» задоволено.
У позовній заяві було зазначено, що позивач та адвокат позивача дійшли згоди про те, що попередній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги орієнтовно складає 50 000,00 грн. Остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений у відповідності до ст. 133 ЦПК України.
Додатковим рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 22000, 00 гривень.
В поданих апеляційних скаргах представник  ОСОБА_1  просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та закрити провадження в цій частині, додаткове рішення суду скасувати, у задоволенні заяви позивача відмовити. 
Вимоги обґрунтовані тим, що предмет спору відсутній, оскільки предметом позову є не сам договір дарування, а майно , відчужене на підставі цього договору. Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ « НВК « Техімпекс» за договором позики від 03.08.20215 року погашена у результаті примусового виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року. При укладенні договору дарування ОСОБА_1 не мав на меті приховати майно від звернення на нього стягнення в рахунок погашення заборгованості. 
Крім того, позовна заява не відповідає встановленим ЦПК України вимогами, подана неуповноваженою особою, а тому були наявні підстави ля залишення її без руху. 
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано позивачем із порушенням порядку, оскільки останній не заявляв під час розгляду справи про те, що відповідні докази будуть подано протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, а тому заяву про ухвалення додаткового рішення слід було залишити без розгляду. 
У відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» - Соколов Антос Олександрович зазначає, що твердження Апелянта щодо відсутності предмета спору в межах розгляду справи № 760/17513/22 в суді першої інстанції є безпідставним та таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки предметом спору у справі № 760/17513/22 є визнання недійсним Договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на майно. 
Позовна заява містить інформацію про суд, була підписана уповноваженим представником ТОВ «Техімпекс», повноваження якого перевірено Яготинськом районним судом Київської області на судовому засіданні 19.04.2022. Таким чином, твердження апелянта щодо неналежного представника позивача, а також відсутність найменування суду першої інстанції в позовній заяві, є безпідставними та такими, шо не відповідають обставинам справи.
На момент укладення Договір дарування відповідав усім критеріям фраудаторного правочину. При цьому, факт виконання апелянтом зобов`язань за Договором позики жодним чином не впливає на наявність підстав недійсності Договору дарування.
Щодо доводів апеляційної скарги на додаткове рішення суду, то у відзиві на зазначену апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що у позовній заяві зроблено заяву про розмір витрат на професійну правничу допомогу. У строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач надав суду докази, які підтверджують розмір понесений витрат на правову допомогу.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача Соколов А.О. проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача у сукупності дають підстави для висновку про фіктивність даного договору дарування, а виконання у примусовому порядку рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року не можуть слугувати підставами вважати, що дане рішення виконано добровільно, як відсутні пістави вважати, що ОСОБА_1 бажав добровільного виконання договору безпроцентної позики № 57/01 від 03.08.2015 року, оскільки викладене в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року не вказує про визнання позову чи наміру ОСОБА_1 виконати добровільно зобов`язання що виникли відповідно до договору безпроцентної позики № 57/01 від 03.08.2015 року.
Частково задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції врахував категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керувався принципом законності, співмірності та справедливості.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 03.08.2015 між ТОВ НВК «ТЕХІМПЕКС» та ОСОБА_1 було укладено договір безпроцентної позики №57/01 (далі - «Договір позики»). Відповідно до п. 1.1. Договору позики, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Позикодавець надає Позичальнику безпроцентну позику (0%), а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором термін. Відповідно до п.2.1. Договору позики, загальний розмір позики за цим Договором 5 000 000,00 грн. (п`ять мільйонів гривень 00 копійок). (а.с.9, 62).
Оскільки 13.08.2018 року настав термін виконання зобов`язань щодо повернення ОСОБА_1 позики за договором №57/01 ТОВ "ТЕХІМПЕКС", тому 22.10.2020 року ТОВ "ТЕХІМПЕКС" звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною завою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ТЕХІМПЕКС" заборгованості у розмірі 909466,99 грн. (а.с. 10) .04.11.2020 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/23099/20 відкрито провадження у справі за пбзовом ТОВ НВК «Техімпекс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів (а.с.11).
Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року по справі №760/23099/20, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВК «Техімпекс» заборгованість за договором безпроцентної позики № 57/01 від 03 серпня 2015 року в розмірі 909 466 99 грн з яких: 729 400 грн. - основна сума боргу; 116 266,36 грн. - інфляційні втрати, 63 800,63 грн. - три проценти річних; а також судовий збір у розмірі 13 642 грн. Рішення по справі набрало законної сили 20.09.2022 року. З даного рішення вбачається, що 03.09.2022 року відповідачу було направлено вимогу № 932/08-20 від 03.08.2020 року про повернення безпроцентної позики, в якій позивач просить повернути надані кошти протягом 5 банківських з дня отримання вимоги, на яку надано відповідь листом від 08.09.2020 року, в якій відповідач посилається на відсутність у нього договору та документів щодо розрахунків між сторонами.
Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №760/23099/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВК «Техімпекс» заборгованості за договором безпроцентної позики № 57/01 від 03 серпня 2015 року в розмірі 909 466 99 грн з яких: 729 400 грн. - основна сума боргу; 116 266,36 грн. - інфляційні втрати, 63 800,63 грн. - три проценти річних; а також судовий збір у розмірі 13 642 грн. (а.с.16).
24.10.2022 Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №70152365 з примусового виконання Виконавчого листа (а.с.17).
07.11.2022 ТОВ НВК «Техімпекс» направило Приватному виконавцю запит про надання інформації у якому просило : надати інформацію чи належить на праві власності ОСОБА_1 земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадастровий номер 3225581801:05:009:0018 (далі - «Об єкт нерухомого майна 1»), а також розміщений на ній виробничий комплекс за адресою- АДРЕСА_1 ., загальною площею 502.7 м2, (далі - «Об`єкт нерухомого майна 2»). У разі відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадастровий номер 3225581801:05:009:0018, а також розміщеного на ній виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 502,7 м2, надати документи на підставі яких відбулося відчуження. (а.с. 18).
11.11.2022 Приватним виконавцем було надано відповідь на запит ТОВ НВК «Техімпекс» з додатками (а.с.19) відповідно до копій яких вбачається, що: згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 - жодне нерухоме майно за боржником не зареєстровано. (а.с.20).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Об`єкту нерухомого майна 1 - Об`єкт нерухомого майна 1 за боржником не зареєстровано. Власником Об`єкта нерухомого майна 1 у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером 3225581801:05:009:0018 є ОСОБА_2 на підставі договору дарування серія та номер: 688, виданий ПН КМНО Хижняк А.М. від 03.03.2021.(а.с.21, 65).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборов відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Об`єкту нерухомого майна 2 - Об`єкт нерухомого майна 2 за боржником не зареєстровано. Власником Об`єкта нерухомого майна 2 є ОСОБА_2 на підстав договору дарування серія та номер: 688, виданий ПН КМНО Хижняк А.М. від 03.03.2021.(а.с.22-23, 66-67).
Згідно деталізованого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 є інформація щодо; 1)відчуження боржником 03.03.2021 Об`єкта нерухомого майна 1 та Об`єкта нерухомого майна 2; 2)відчуження боржником 03.03.2021 об`єкту нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №383) (в літ.А), загальною площею 126.10, кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.24-36, 68-80).
03.03.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки та виробничого комплексу. Згідно з п. 1 Договору дарування, Дарувальник безоплатно передає (дарує) у власність Обдарованого земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадаетровий номер 3225581801:05:009:0018 та розташований на ній виробничий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 502,7 м2 (а.с.37, 63).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , батьками являються ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . (а.с.38, 64).
09.05.2023 року, 15.05.2023 року та 17.05.2023 року ОСОБА_1 в порядку примусового виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09.08.2022 року у справі № 760/23099/20 в межах виконавчого провадження № 70152365 перерахувало приватному виконавцю Бережному Я.В. грошові кошти як на задоволення вимог виконавчого документу, так і на погашення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в сумі 1015598,62 грн, що підтверджується: квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.2986508642.1 від 09.05.2023; квитанцію до платшної інструкції на переказ готівки № 0.0.2998602925.1 від 15.05.2023; квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3002580795.1 від 17.05.2023. (а.с.134-136).
Так, за наслідком отримання грошових коштів, що в повному обсязі задовольняють вимогу виконавчого документа з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 70152365, 18.05.2023 року приватним виконавцем Бережним Я.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70152365. (а.с.137).
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.
Під предметом спору розуміється матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.
Так, у Позовній заяві Позивач просив суд:
1. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки та виробничого комплексу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , серія та номер: 688, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. від 03.03.2021 (далі - «Договір дарування»),
2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56911896 від 03.03.2021 15:09:07 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М.
3. Припинити право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадастровий номер 3225581801:05:009:0018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23598432255, а також розміщеного на ній виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 502,7 M2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 347425132255 за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Таким чином, предметом спору у справі № 760/17513/22 є визнання недійсним Договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на майно.
Отже, твердження апелянта щодо відсутності предмета спору в межах розгляду справи № 760/17513/22 в суді першої інстанції є безпідставним та таким, що не відповідає обставинам справи.
Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Підстави повернення позовної заяви унормовано частиною 4 статі 185 ЦПК України, зокрема, позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано ( пункт 1).
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви представником позивача було долучено ордер серії АО № 1074773, виданий 25.11.2022 року адвокатом Соколовим А.О. на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (а.с. 55, т. 1).
Згідно Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2517 відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Соколов А.О. має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області від 14.03.2020 року № 95. Свідоцтво видано за підписом голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекош О.А. (а.с. 56, т. 1)
Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять.
Також відсутні докази щодо припинення права Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю у порядку, передбаченому законом на час звернення із позовом до суду.
Позовна заява містить інформацію про те, що, заява була підписана уповноваженим представником ТОВ «Техімпекс», повноваження якого також було перевірено Яготинським районним судом Київської області.
Таким чином, твердження апелянта щодо неналежного представника позивача, а також відсутність найменування суду першої інстанції в позовній заяві, є безпідставними та такими, шо не відповідають обставинам справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
При цьому, Верховний суд у своїй постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944 і зробив наступний висновок:
«Наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася і суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину, що і було зроблено апеляційним судом, яким належним чином досліджено докази та встановлено, що на час укладення оспорюваного правочину відповідачами вчинялися дії по уникненню виконання грошових зобов`язань перед позивачем, відчужуючи належне їм майно.»
Відповідно, наявність підстав для визнання правочину недійсним має встановлюватися судом на момент вчинення правочину.
Як було встановлено судом, 13.08.2018 у Відповідача виникли зобов`язання щодо повернення позики Позивачу на підставі Договору позики.
03.03.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки та виробничого комплексу. Згідно з п. 1 Договору дарування, Дарувальник безоплатно передає (дарує) у власність Обдарованого земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,278 га, кадаетровий номер 3225581801:05:009:0018 та розташований на ній виробничий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 502,7 м2 (а.с.37, 63).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок:
«Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як сплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при сплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника)».
Отже, Договір дарування відповідає критеріям, притаманним фраудаторним правочинам, які визначає практика Верховного Суду, а саме:
- укладений після виникнення у апелянта зобов`язань за Договором позики;
- сторони Договору дарування є родичами: ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ;
- відсутність оплати (договір дарування).
Щодо доводів апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постановах від 31.01.2019 у справі № 19/64/2012/5003, від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 24.12.2020 у справі № 640/20683/19 Верховний Суд дійшов до висновку, що повідомлення учасником справи про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі, надає право останньому на відшкодування таких витрат у судовому порядку. Така заява може бути подана разом з позовом, відзивом, письмовими поясненнями або у формі окремого процесуального документу.
У позовній заяві зазначено, що позивач та адвокат позивача дійшли згоди про те, що попередній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги орієнтовно складає 50 000,00 грн. Остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений у відповідності до ст. 133 ЦПК України.
Отже, позивачем у позовній заяві зроблено заяву про розмір витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач надав суду докази, які підтверджують розмір понесений витрат на правову допомогу.
За викладених обставин, які відповідають наявним у справі доказам, та правового обґрунтування - колегія суддів дійшла висновку, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновки суду першої інстанції, судове рішення є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2024року залишити без задоволення.
Рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.
Додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 06 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач 

Судді