ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 м. Дніпро Справа № 912/3068/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),
суддів: Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В., 

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.

та представників:

від скаржника (позивача): Константінов О.Ф. (в режимі відеоконференції);
від відповідача:  Ковальчук Ю.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Луч"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 (ухвалене суддею Кабаковою В.Г. у м. Кропивницький, повне рішення складене 25.02.2026) у справі №912/3068/25 

за позовом Фермерського господарства "Луч" (смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область)
до відповідача: Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область)
про стягнення 1 375 627 грн 26 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Фермерське господарство "Луч" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (далі по тексту - відповідач) 391 650 грн 00 коп. збитків та 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
- земельні ділянки, які були передані в оренду Новопразькою селищною радою позивачу за визнаними у подальшому недійними договорами, потребували поліпшення та приведення у відповідність до їх цільового призначення, оскільки на них знаходився численний сухостій та інші насадження, які не притаманні для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, земельні ділянки були не придатні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що, на думку позивача, підтверджується рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2024 у справі № 912/1542/24, в якому встановлено факт того, що частина визначених земельних ділянок відносилась до земель лісового фонду. У зв`язку з вказаними обставинами позивач поніс значні витрати на користь Новопразької селищної ради за недійсними договорами оренди землі, при цьому діючи добросовісно, керуючись правомірними очікуваннями користування земельними ділянками протягом наступних 7 років. Позивач стверджує, що замовив низку робіт, спрямованих на поліпшення земельних ділянок, у зв`язку з чим поніс витрати на загальну суму 391 650 грн 00 коп., що підтверджується: договором про надання послуг № 29/05 від 29.05.2024 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг № 10/09 від 10.09.2023 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг № 21/06 від 21.06.2024 з його невід`ємними частинами, платіжними інструкціями № 1648 від 05.06.2024, № 1659 від 17.06.2024, № 1660 від 17.06.2024, № 1435 від 13.11.2023, № 1682 від 05.07.2024, № 1718 від 13.08.2024. Зазначені витрати в загальній сумі 391 650 грн 00 коп. позивач заявляє до стягнення як збитки, понесені за недійсним договором, в порядку статей 22, 623 Цивільного кодексу України;
- також позивач заявив до стягнення в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набуті відповідачем грошові кошти в розмірі 983 977 грн 26 коп., що сплачені як орендна плата та єдиний податок за недійсними договорами оренди землі щодо земельних ділянок площами 10,6583 га та 18,0000 га, кадастрові номери 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі №912/3068/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення обґрунтовано наступним: 
- з наявних у справі доказів не вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957, 3520355400:02:003:0956 мали недоліки та ФГ "Луч" мав здійснити дії з їх поліпшення та понести відповідні витрати. Крім того, з наданих позивачем договорів про надання послуг та актів виконаних робіт не вбачається безумовна необхідність проведення на земельних ділянках відповідних робіт, без яких неможливе їх використання. Вказані обставини свідчать, що позивач не довів наявності збитків;
- встановлені в судовому рішенні від 10.10.2024 у справі № 912/1542/24 обставини приналежності земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956, що утворені з земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929, до земель лісового фонду, не є свідченням наявності на таких земельних ділянках відповідних насаджень. Зазначеним судовим рішенням не встановлено неналежного виконання сторонами зобов`язань за Договорами оренди землі;
- станом на дату проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 18 га, - 19.05.2023, та на дату укладення договорів оренди земельних ділянок 12.06.2023 та 21.08.2023 Новопразька територіальна громада в особі Новопразької селищної ради діяла в межах наданих повноважень щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га та 3520355400:02:003:0956 площею 18 га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що спростовує вину відповідача;
- враховуючи викладене, позивач не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, тому позовні вимоги в частині стягнення 391 650 грн 00 коп. збитків задоволенню не підлягають;
- щодо позовних вимог в частині стягнення 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів, суд встановив таке. Відповідно до умов Договорів оренди землі від 12.06.2023 та від 21.08.2023 та чинного законодавства, позивач сплачував орендну плату за кожен місяць користування земельними ділянками, а тому, грошові кошти, сплачені позивачем як орендна плата за вказаними договорами, не є безпідставно набутими відповідачем та не є збитками;
- суд першої інстанції зазначив, що нереалізація позивачем за час оренди земельної ділянки своїх господарських намірів не є підставою для звільнення від обов`язку оплачувати користування нею та відноситься до ризиків підприємницької діяльності.

Не погодившись з вказаним рішенням, Фермерське господарство "Луч" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" з апеляційною скаргою (вх. № суду 49256 від 16.03.2026), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити; стягнути з Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь Фермерського господарства "Луч" 391 650 грн 00 коп. збитків та 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- Фермерське господарство "Луч" понесло значні витрати на користь Новопразької селищної ради за недійсними договорами оренди землі, які виникли у зв`язку з тим, що ФГ "Луч", з метою приведення земельних ділянок до їх цільового призначення, за відсутності заперечень з боку Новопразької селищної ради, замовило низку робіт, спрямованих на поліпшення земельних ділянок, що підтверджується: договором про надання послуг №29/05 від 29.05.2024 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг №10/09 від 10.09.2023 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг № 21/06 від 21.06.2024 з його невід`ємними частинами, платіжними інструкціями № 1648 від 05.06.2024, № 1659 від 17.06.2024, № 1660 від 17.06.2024, № 1435 від 13.11.2023, № 1682 від 05.07.2024, № 1718 від 13.08.2024. Зазначені витрати у розмірі 391 650 грн 00 коп., з огляду на пункт 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, ФГ "Луч" визначає як збитки, які воно понесло за недійсним договором і має право на їх відшкодування. Зазначені витрати Новопразька селищна рада, станом на день звернення з позовом до суду, не відшкодувала Фермерському господарству "Луч";
- крім того, за вказаними недійсними договорами оренди землі щодо земельних ділянок площами 10,6583 га та 18,0000 га, кадастрові номери 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956, відповідно, відповідачем отримано від позивача орендну плату та єдиний податок, а саме: 
- по земельній ділянці площею 10,6583 га, кадастровий номер 3520355400:02:003:0957: 1) орендна плата за 2023 рік (з урахуванням суми плати за придбаний лот, яка підлягає сплаті переможцем земельних торгів організатору (за вирахуванням залишку гарантійного внеску, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота) - 49 807 грн 60 коп.; 2) орендна плата за 2024 рік - 44 666 грн 17 коп; 3) орендна плата за 2025 рік - 11 968 грн 75 коп.; 4) єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2023 рік - 3 305 грн 26 коп.; 5) єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2024 рік - 3 473 грн 83 коп.; 
- по земельній ділянці площею 18,0000 га, кадастровий номер 3520355400:02:003:0956: 1) орендна плата за 2023 рік (з урахуванням суми плати за придбаний лот, яка підлягає сплаті переможцем земельних торгів організатору (за вирахуванням залишку гарантійного внеску, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота) - 459 330 грн 44 коп.; 2) орендна плата за 2024 рік - 315 299 грн 85 коп.; 3) орендна плата за 2025 рік - 84 487 грн 74 коп.; 4) єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2023 рік - 5 674 грн 12 коп.; 5) єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2024 рік - 5 963 грн 50 коп.;
- виходячи з положень статті 1212 Цивільного кодексу України, зазначені вище грошові кошти ФГ "Луч" визначає як безпідставно набуті відповідачем, які підлягають поверненню;
- суд помилково прийшов до висновку щодо відсутності складу цивільного правопорушення та кваліфікації витрат як збитків. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2024 у справі № 912/1542/24 (яке набрало законної сили) встановлено, що земельні ділянки належать до лісового фонду, а їх передача в комунальну власність та оренду суперечить статтям 14, 19 Конституції України; статтям 20, 21, 55, 57, 83, 116, 118, 122 Земельного кодексу України; статтям 6, 16, 42 Лісового кодексу України. Суд констатував перевищення повноважень ГУ Держгеокадастру та Новопразької селищної ради при розпорядженні землями лісового фонду, що є протиправною поведінкою (вина у формі необережності, оскільки органи, як розпорядники земельних ділянок мали знати про статус земель). Відповідно, вказане порушення відповідача призвело до укладення недійсних договорів та понесення позивачем витрат на приведення ділянок до заявленого цільового призначення (сільгоспвиробництва), оскільки вони були зарощені сухостоєм та іншими насадженнями, що є непритаманним для земельних ділянок сільськогосподарського призначення;
- в свою чергу, позивач діяв добросовісно (стаття 3 Цивільного кодексу України), керуючись правомірними очікуваннями, без заперечень відповідача, що підтверджує відсутність заборони на виконання робіт з поліпшення земельних ділянок. Відсутність письмової згоди не є перешкодою для виконання певних робіт з приведення земельної ділянки до її цільового призначення;
- договори визнані недійсними ab initio (від початку) за статтею 216 Цивільного кодексу України, отже, їх умови не створюють юридичних наслідків. Більш того, за умови визнання судом договорів оренди землі недійсними і враховуючи положення статті 236 Цивільного кодексу України, будь-яке посилання суду на положення недійсного договору оренди землі, а також аналіз даних договорів, який здійснено в оскаржуваному рішенні, є незаконним, оскільки умови нікчемного або визнаного судом недійсним договору не створюють юридичних наслідків, крім пов`язаних з його недійсністю. Відповідно, створюють причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача (розпорядження земельними ділянками за умови відсутності достатнього обсягу повноважень) та спричинення збитків для позивача (витрати на приведення об`єкта до його цільового призначення);
- з урахуванням всього вищевикладеного, суд мав би дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та застосувати до відповідача таку міру відповідальності, як стягнення збитків, які виникли внаслідок його протиправної поведінки;
- суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів, з огляду на наступне. Після визнання договорів недійсними ab initio підстава набуття коштів (орендна плата та єдиний податок) відпала (частина 1 статті 1212 Цивільного кодексу України) або її не існувало взагалі. Визначені позовною заявою платежі сплачені за недійсним правочином, тому є безпідставним збагаченням відповідача. Зазначене та положення статті 236 Цивільного кодексу України у повній мірі спростовують висновок суду першої інстанції про те, що на момент сплати орендної плати та єдиного податку кошти були набуті відповідачем на законній договірній та законодавчій підставі (норм Податкового кодексу України), що унеможливлює їх кваліфікацію як безпідставно набуті. Відповідач не мав достатнього обсягу прав та повноважень на отримання будь-яких платежів з боку позивача за користування земельними ділянками, тобто відповідач не міг перебувати в статусі законного орендодавця визначених земельних ділянок;
- суд безпідставно зазначив у рішенні, що позивач не заперечує факт користування на праві оренди земельними ділянками і, як наслідок, здійснення за це відповідної плати, з огляду на те, що у заявах по суті справи, при наданні вступного та заключного слова, позивачем наголошувалося, що користування землею з боку позивача було номінальним і неефективним, оскільки ділянки були не придатні для сільгоспвиробництва без поліпшень, як встановлено Господарським судом Кіровоградської області у справі № 912/1542/24, дані земельні ділянки є землями лісового фонду, непридатними для сільськогосподарських потреб. Відповідно, позивач не отримав реальної вигоди, а лише поніс витрати на розчищення, тому повернення безпідставно отриманих коштів від відповідача не призведе до несправедливості; навпаки, утримання коштів відповідачем - це збагачення за рахунок добросовісного позивача; користування земельними ділянками не є зустрічним наданням, оскільки воно було незаконним через хибний статус земель;
- з урахуванням всього вищевикладеного суд мав би дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та задовольнити позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні 22.04.2026.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 2334/26 від 25.02.2026), в якому він просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 - залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований відповідачем наступним:
- у межах апеляційного перегляду підлягає перевірці не абстрактне питання справедливості чи несправедливості майнових наслідків для позивача, а значно вужче і юридично визначене питання: чи довів позивач належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для стягнення збитків та чи існують у цій справі правові підстави для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України до платежів, здійснених на виконання договорів оренди, які на момент їх виконання існували та виконувалися сторонами. Саме ці питання були предметом дослідження суду першої інстанції, і саме на них суд надав вичерпну та правильну правову відповідь;
- апеляційна скарга не змінює предмета спору і не спростовує ключових висновків суду першої інстанції. По суті вона повторює вихідну тезу позивача про те, що подальше визнання договорів недійсними саме по собі породжує обов`язок відповідача відшкодувати витрати позивача та повернути сплачені за договорами кошти. Саме ця правова конструкція була обґрунтовано відхилена судом першої інстанції як юридично неспроможна;
- суд першої інстанції встановив усі юридично значимі факти: існування та зміст договорів, подальше визнання їх недійсними, характер заявлених вимог, зміст правових підстав, на які посилався позивач, а також зміст заперечень відповідача. За таких обставин, твердження апелянта про порушення судом норм процесуального права в частині з`ясування обставин справи не знаходить жодного підтвердження;
- суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, позивач повинен був довести наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправну поведінку відповідача, наявність збитків, причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача і заявленими збитками, а також вину відповідача. Саме на відсутність повного складу цивільного правопорушення суд вказав у своєму рішенні, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у частині 391 650 грн 00 коп. збитків;
- фактично позов ґрунтується на спробі перекласти на відповідача наслідки власних господарських рішень та підприємницького ризику. Також було зазначено, що посилання на рішення у справі № 912/1542/24 не створює самостійної підстави для відшкодування заявленої суми, оскільки в зазначеній справі не вирішувалось питання компенсації витрат ФГ "Луч" і не встановлювався обов`язок селищної ради відшкодовувати будь-які витрати позивача;
- у частині вимоги про стягнення 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих коштів суд першої інстанції правильно встановив, що на момент сплати цих коштів вони були сплачені на існуючій договірній правовій підставі. Суд навів положення статті 1212 Цивільного кодексу України і перейшов до оцінки наявності або відсутності правової підстави набуття спірних коштів. Застосування статті 1212 Цивільного кодексу України в цій справі неможливе автоматично лише з тієї причини, що договори у подальшому визнані недійсними. Потрібно враховувати правову природу платежів, момент їх здійснення, факт існування договірної підстави та співвідношення загальних і спеціальних способів захисту. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивач не довів наявності передумов для кондикційного стягнення саме в обраному ним вигляді;
- суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для стягнення 391 650 грн 00 коп. збитків позивач мав довести, однак не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків; 
- суд дійшов правильного висновку також щодо відсутності підстав для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України до 983 977 грн 26 коп., оскільки ці кошти були сплачені на договірній правовій підставі, а подальше визнання договорів недійсними саме по собі не перетворює їх автоматично на безпідставно набуті. 

У судове засідання 22.04.2026 з`явилися представники скаржника (позивача) та відповідача.
Представник скаржника (позивача) у судовому засіданні 22.04.2026 просив апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити; стягнути з Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь Фермерського господарства "Луч" 391 650 грн 00 коп. збитків та 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник відповідача просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 - без змін, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідача. 
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.
У судовому засіданні 22.04.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У провадження Господарського суду Кіровоградської області перебувала справа №912/1542/24 за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою у спірних правовідносинах - Кіровоградської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерського господарства "Луч", в якій прокурор просив суд:
- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 08.10.2020 за № 140-13 "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929;
- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за № 13-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929;
- визнати недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 208 від 22.04.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" в частині формування земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га, 3520355400:02:003:0956 площею 18 га.
- визнати недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.04.2023 № 816 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення";
- визнати недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.06.2023 № 860 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення";
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956, укладений 12.06.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч";
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957, укладений 21.08.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч";
- скасувати державну реєстрацію речового права - права оренди Фермерського господарства "ЛУЧ" на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956;
- скасувати державну реєстрацію речового права - права оренди Фермерського господарства "ЛУЧ" на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957;
- скасувати державну реєстрацію права комунальної власності Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956;
- скасувати державну реєстрацію права комунальної власності Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956 у Державному земельному кадастрі із припиненням речових прав щодо неї;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957 у Державному земельному кадастрі із припиненням речових прав щодо неї;
- стягнути з відповідачів на користь Кіровоградської обласної прокуратури 39 364 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення позовної заяви до суду.
В обґрунтування позовних вимог у справі № 912/1542/24 прокурор зазначив таке:
- оспорювані накази Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області та рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області прийняті з порушенням вимог статей 14, 19 Конституції України, статей 20, 21, 55, 57, 83, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, статей 6, 16, 42 Лісового кодексу України та мають бути визнані недійсними в судовому порядку;
- зазначені договори оренди земельних ділянок та державна реєстрація речових прав суперечать актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, а особа орендодавець, який вчинив правочин, не має правових підстав та необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження землями лісового фонду, а тому договори підлягають визнанню недійсними;
- земельні ділянки не можуть існувати у встановлених межах, з визначеною категорією землі та цільовим призначенням і складом угідь, а тому для можливості відновлення стану земельних ділянок, що існував до порушення та усунення перешкоди власнику - державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації в майбутньому створити новий об`єкт земельних відносин з іншим, а тому їх державна реєстрація повинна бути скасована.
За результатом розгляду справи № 912/1542/24 Господарським судом Кіровоградської області ухвалено рішенням від 10.10.2024, яким суд задовольнив позовні вимоги повністю, а саме:
- визнав недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 08.10.2020 за № 140-13 "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929;
- визнав недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за № 13-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929;
- визнав недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 208 від 12.04.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" в частині формування земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га, 3520355400:02:003:0956 площею 18 га;
- визнав недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.04.2023 № 816 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення";
- визнав недійсним рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.06.2023 № 860 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення";
- визнав недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956, укладений 12.06.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч";
- визнав недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957, укладений 21.08.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч";
- скасував державну реєстрацію речового права - права оренди Фермерського господарства "Луч" на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956;
- скасував державну реєстрацію речового права - права оренди Фермерського господарства "Луч" на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957;
- скасував державну реєстрацію права комунальної власності Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956;
- скасував державну реєстрацію права комунальної власності Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957;
- скасував державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956 у Державному земельному кадастрі із припиненням речових прав щодо неї;
- скасував державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957 у Державному земельному кадастрі із припиненням речових прав щодо неї. 
Згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.
Отже, преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (подібні висновки наведені у постанові постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 438/723/17).
Так, Господарський суд Кіровоградської області у справі № 912/1542/24 встановив такі обставини:
- на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 24.01.2020 за № 11-1412/14-20-СГ "Про проведення державної інвентаризації земель" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту), загальною площею 110,6168 га на території Михайлівської, Недогарської, Олександрівської, Протопопівської сільських рад та Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області;
- відповідно до вказаної землевпорядної документації, серед інших земельних ділянок, сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу та 18.09.2020 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі;
- Наказом Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 08.10.2020 за № 140-ІЗ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі на території Михайлівської, Недогарської, Олександрівської, Протопопівської сільських рад та Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області;
- на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за № 13-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 819,2375 га, які розташовані на територіях Світлопільської, Шарівської сільських рад та Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, що увійшли до складу Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про що 07.12.2020 складено Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення;
- згідно з додатком до вищезазначеного Наказу у розпорядження Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області перейшла, в тому числі, земельна ділянка з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га (пункт 1 додатку до Наказу Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за 13-ОТГ);
- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га, на підставі вищевказаного Наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 17.12.2020 зареєстровано за Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області;
- згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га, що передана у комунальну власність Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області відноситься до категорії - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу;
- 22.12.2020 рішенням Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 97 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності" надано дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га на три земельні ділянки орієнтовною площею 27 га, 18 га та 10,6583 га;
- відповідно до вищевказаної технічної документації, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га, утворились земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га, 3520355400:02:003:0956 площею 18 га та 3520355400:02:003:0955 площею 27 га;
- рішенням Новопразької селищної ради № 208 від 12.04.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" затверджено виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га на три земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га, 3520355400:02:003:0956 площею 18 га та 3520355400:02:003:0955 площею 27 га;
- відповідно до відомостей Державного земельного кадастру державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га та 3520355400:02:003:0956 площею 18 га здійснено 30.03.2021, як землі комунальної власності Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
- на підставі рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.04.2023 № 816 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" 19.05.2023 проведено земельні торги у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 18 га;
- за результатами земельних торгів переможцем визначено Фермерське господарство "Луч", з яким 12.06.2023 Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956 строком на 7 (сім) років;
- на підставі рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.06.2023 № 860 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" 02.08.2023 проведено земельні торги у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,6583 га;
- за результатами земельних торгів переможцем визначено Фермерське господарство "Луч", з яким 21.08.2023 Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957 строком на 7 (сім) років; 
- частини земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га та 3520355400:02:003:0956 площею 18 га, які сформовані та передані з державної у комунальну власність, поділені та надані в оренду внаслідок прийняття оспорюваного Наказу Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській та рішень Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, відносяться до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебувають у постійному користуванні Філії "Чорноліське лісове господарство", що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України;
- Наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 08.10.2020 за № 140-13 "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 та Наказ Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за № 13-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 прийняті з перевищенням повноважень та всупереч Земельному кодексу України та Лісовому кодексу України;
- рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 208 від 12.04.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" в частині формування земельних ділянок з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га, 3520355400:02:003:0956 площею 18 га, рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.04.2023 № 816 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" та рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.06.2023 № 860 "Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення" прийняті з перевищенням повноважень та всупереч положенням Земельного та Лісового кодексів України;
- договори оренди суперечать актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, а особа орендодавець, який вчинив правочин, не має правових підстав та необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження землями лісового фонду. Отже суд вважав, що вимоги про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0956, який укладений 12.06.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч", та договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520355400:02:003:0957, який укладений 21.08.2023 між Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та Фермерським господарством "Луч", є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У подальшому орендар за договорами (позивач у справі, що розглядається) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області 391 650 грн 00 коп. збитків та 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на таке:
- земельні ділянки, які були передані в оренду Новопразькою селищною радою позивачу за визнаними у подальшому недійними договорами, потребували поліпшення та приведення у відповідність до їх цільового призначення, оскільки на них знаходився численний сухостій та інші насадження, які не притаманні для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, земельні ділянки були не придатні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що, на думку позивача, підтверджується і рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2024 у справі № 912/1542/24, в якому встановлено факт того, що частина визначених земельних ділянок відносилась до земель лісового фонду. У зв`язку з вказаними обставинами позивач поніс значні витрати на користь Новопразької селищної ради за недійсними договорами оренди землі, при цьому діючи добросовісно, керуючись правомірними очікуваннями користування земельними ділянками протягом наступних 7 років. Позивач стверджує, що замовив низку робіт, спрямованих на поліпшення земельних ділянок, у зв`язку з чим поніс витрати на загальну суму 391 650 грн 00 коп., що підтверджується: договором про надання послуг № 29/05 від 29.05.2024 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг № 10/09 від 10.09.2023 з його невід`ємними частинами, договором про надання послуг № 21/06 від 21.06.2024 з його невід`ємними частинами, платіжними інструкціями № 1648 від 05.06.2024, № 1659 від 17.06.2024, № 1660 від 17.06.2024, № 1435 від 13.11.2023, № 1682 від 05.07.2024, № 1718 від 13.08.2024. Зазначені витрати в загальній сумі 391 650 грн 00 коп. позивач заявляє до стягнення як збитки, понесені за недійсним договором, в порядку статей 22, 623 Цивільного кодексу України;
- також позивач заявив до стягнення в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набуті відповідачем грошові кошти в розмірі 983 977 грн 26 коп., що сплачені як орендна плата та єдиний податок за недійсними договорами оренди землі щодо земельних ділянок площами 10,6583 га та 18,0000 га, кадастрові номери 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956.
Розглядаючи спір по суті позовних вимог в частині стягнення 391 650 грн 00 коп. збитків, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, зазначив таке.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За статтею 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
У пункті 5.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2019 у справі №920/85/18 викладений правовий висновок стосовно застосування вказаних правових норм та зазначено таке:
- для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини, 
- відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань,
- для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача,
- вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.
Так, на підтвердження понесених витрат в розмірі 391 650 грн 00 коп. позивач надав договори про надання послуг № 29/05 від 29.05.2024, № 10/09 від 10.09.2023, № 21/06 від 21.06.2024 з додатками, акти виконаних робіт, рахунки та платіжні інструкції № 1648 від 05.06.2024, № 1659 від 17.06.2024, № 1660 від 17.06.2024, № 1435 від 13.11.2023, № 1682 від 05.07.2024, № 1718 від 13.08.2024.
Предметом договорів про надання послуг № 10/09 від 10.09.2023, № 21/06 від 21.06.2024 є зобов`язання виконавця надати замовнику - ФГ "Луч", екскаватор з обслуговуючим персоналом за плату в тимчасове користування, та зобов`язання замовника прийняти в користування з обслуговуючим персоналом дану техніку для виконання певних робіт під керуванням відповідальних осіб замовника на земельних ділянках площею 18 га (кадастровий номер 3520355400:02:003:0956), площею 10 га (кадастровий номер 3520355400:02:003:0957) (арк.с. 22-25 у томі 1).
Предметом Договору про надання послуг № 29/05 від 29.05.2024, з урахуванням Додатку № 1 від 30.05.2024, є послуги корчування зелених насаджень; послуги виконуються на території замовника - ФГ "Луч", за адресою село Лозуватка Олександрійського району на двох ділянках; перша - площею 18 га за кадастровим номером 3520355400:02:003:0956 та друга ділянка - площею 10 га за кадастровим номером 3520355400:02:003:0957 (арк.с. 26-27 у томі 1).
Однак, за Наказом Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 04.12.2020 за № 13-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" (арк.с. 124-125 у томі 1) Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області передано у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з цільовим призначенням 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) з кадастровим номером 3520355400:02:003:0929 площею 55,6583 га, в результаті поділу якої утворено земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 площею 10,6583 га та 3520355400:02:003:0956 площею 18 га.
Також, з протоколів про результати земельних торгів від 18.05.2023 та від 02.08.2023 (арк.с. 89-92 у томі 1) вбачається продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
У Договорах оренди землі від 12.06.2023 та від 21.08.2023 Новопразька селищна рада (Орендодавець) та ФГ "Луч" (Орендар) (арк.с. 28-33 у томі 1) погодили таке:
- в оренду передається земельна ділянка - категорія земель: землі сільськогосподарського призначення (комунальна власність запас) (пункт 2 договорів); 
- земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкодити її ефективному використанню (пункт 6 договорів);
- інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні (пункт 7 договорів);
- здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню (пункт 19 договорів);
- поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем, не підлягають відшкодуванню (пункт 20 договорів). 
При цьому одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який закріплений статтями 3 та 627 Цивільного кодексу України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України полягає у наданні сторонам права на власний розсуд реалізувати: 
1) можливість укласти договір або утриматися від укладення договору; 
2) можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.
Проаналізувавши зміст договорів оренди землі від 12.06.2023 та від 21.08.2023, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підписанням зазначених договорів сторони засвідчили факт того, що передані в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957, 3520355400:02:003:0956 не мають недоліків та будь-яких особливостей, які можуть вплинути на орендні відносини. 
При цьому подальше визнання зазначених договорів недійсними не свідчить про неможливість оцінки засвідчених сторонами в умовах вказаних договорів обставин. 
Отже, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даній справі позивачем (ФГ "Луч") не доведено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956 мали недоліки, а отже не доведеною є необхідність здійснення ФГ "Луч" витрат в загальній сумі 391 650 грн 00 коп. на їх поліпшення.
Ураховуючи викладене, позивач не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, тому позовні вимоги в частині стягнення 391 650 грн 00 коп. збитків задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, апеляційним господарським судом відхиляються доводи апеляційної скарги в частині неправомірної відмови судом першої інстанції в задоволенні вимог про стягнення 391 650 грн 00 коп. збитків. 
Щодо позовних вимог в частині стягнення 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів, слід зазначити таке.
На підтвердження безпідставно набутих відповідачем грошових коштів в загальному розмірі 983 977 грн 26 коп., позивач надав платіжні інструкції з оплати орендної плати та єдиного податку за договорами оренди землі щодо земельних ділянок площами 10,6583 га та 18,0000 га, кадастрові номери 3520355400:02:003:0957 та 3520355400:02:003:0956, за якими сплачено:
1) по земельній ділянці площею 10,6583 га кадастровий номер 3520355400:02:003:0957: 
- орендну плату за 2023 рік (з урахуванням суми плати за придбаний лот, яка підлягає сплаті переможцем земельних торгів організатору (за вирахуванням залишку гарантійного внеску, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота) - 49 807 грн 60 коп.;
- орендну плату за 2024 рік - 44 666 грн 17 коп.;
- орендну плату за 2025 рік - 11 968 грн 75 коп.;
- єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2023 рік - 3 305 грн 26 коп.;
- єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2024 рік - 3 473 грн 83 коп.;
2) по земельній ділянці площею 18,0000 га кадастровий номер 3520355400:02:003:0956:
- орендну плату за 2023 рік (з урахуванням суми плати за придбаний лот, яка підлягає сплаті переможцем земельних торгів організатору (за вирахуванням залишку гарантійного внеску, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота) - 459 330 грн 44 коп.;
- орендну плату за 2024 рік - 315 299 грн 85 коп.;
- орендну плату за 2025 рік - 84 487 грн 74 коп.;
- єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2023 рік - 5 674 грн 12 коп.;
- єдиний податок (платника єдиного податку четвертої групи) за 2024 рік - 5 963 грн 50 коп.
У той же час, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 2 статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
При цьому частина 3 вказаної статті встановлює, що правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, чого суди попередніх інстанцій не врахували.
Так, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).
Колегія суддів враховує, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним (нікчемним) унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, оскільки використання майна - "річ" безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Адже позивач де-факто отримав у користування орендоване майно і таке користування вже ним реалізоване, водночас інша сторона недійсного договору оренди земельної ділянки отримала плату (яка у зазначений спосіб є насправді компенсацією вартості того, що одержав позивач за користування об`єктом оренди) за землю, і законодавець у статті 21 Закону України "Про оренду землі", що є спеціальним нормативно-правовим актом у спірних правовідносинах, прямо встановив, що у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Таким чином, фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності (нікчемності) проведення між сторонами двосторонньої реституції.
У вказаному колегія суддів також керуються висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 17.04.2025 у справі № 910/9652/23.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що нереалізація позивачем за час оренди земельної ділянки своїх господарських намірів не є підставою для звільнення від обов`язку оплачувати користування нею та відноситься до ризиків підприємницької діяльності.
Враховуючи викладене, апеляційним господарським судом відхиляються доводи апеляційної скарги в частині неправомірної відмови судом першої інстанції в задоволенні вимог про стягнення 983 977 грн 26 коп. безпідставно набутих грошових коштів.
Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача у даній справі задоволенню не підлягають.
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 таким, що підлягає залишенню без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 270, 275 - 284, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Луч" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі № 912/3068/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026 у справі №912/3068/25 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фермерське господарство "Луч".

4. Матеріали справи № 912/3068/25 повернути до Господарського суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 23.04.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Я.С. Золотарьова 

Суддя С.В. Мартинюк