ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2026 р. справа № 300/4653/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не зняття арешту з 1/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером 2622087101:01:001:0532. Наявність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна обмежує право власності сина – ОСОБА_2 . Зауважено, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови, яка може бути прийнята на підставі постанови начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби, в разі порушення порядку накладення арешту, а у всіх інших випадках виключно на підставі рішення суду. Разом з тим, виконавче провадження, в межах якого на майно сина - ОСОБА_2 накладено арешт, на виконанні у відповідача не перебуває, воно закінчене та знищене, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а тому державний виконавець позбавлений можливості винести постанову про зняття арешту з майна боржника. Відтак, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами, передбаченими ст. 287 КАС України. Судовий розгляд призначено на 18.03.2026 о 10:30 год.
Ухвалою суду від 04.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків, шляхом подання документа про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.
04.03.2026 на адресу суду від Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник щодо задоволення позову заперечив. У відзиві вказано, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження №14084534 з виконання судового наказу Долинського районного суду №2-8-118 від 02.06.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффазен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 13685,58 грн. В ході вчинення виконавчих дій, 13.08.2009 державним виконавцем було винесено поставу про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 . Відповідні записи внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційні номери обтяжень: 932559, 832622, 896355). У зв`язку із відсутністю майна, коштів та доходів, на які можна звернути стягнення, 26.05.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на сьогоднішній день відомості щодо виконання рішення суду до Відділу не находили. Відтак, у відповідача відсутні правові підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 13.03.2026 продовжено розгляд адміністративної справи №300/4653/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій. 
Ухвалою суду від 18.03.2026 виключено ОСОБА_1 з кола третіх осіб. Допущено у справі №300/4653/25 заміну первинного неналежного позивача – ОСОБА_2 на належного позивача ОСОБА_1 . Призначено судовий розгляд на "25" березня 2026 р. об 10:30 год.
Судове засідання, призначене на "25" березня 2026 р. о 10:30 год, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Гомельчука С.В. на листку непрацездатності №21678085-20399927498-1 від 23.03.2026, у зв`язку із чим судом визначено наступну дату судового засідання 07.04.2026 об 11:30 год. 
У судове засідання, призначене на 07.04.2026 об 11:30 год, учасники справи не прибули.
06.04.2026 на адресу суду від Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Окрім того, представник зазначає, що підтримує позицію, викладену у відзиві від 04.03.2026. 
07.04.2026 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 
Враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті та те, що згідно із положеннями ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України визнав за можливе розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 287 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, встановив таке.
На виконанні Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №14084534 з примусового виконання судового наказу Долинського районного суду №2-8-118 від 02.06.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффазен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 13685,58 грн.
У межах виконавчого провадження №14084534 накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 та зареєстровано обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 75).
Відповідно до листа Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2025 №39827 виконавче провадження №14084534 завершене на підставі п.2 ч.1 ст.37 (у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) (а.с.70).
Позивач, не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не зняття арешту з нерухомого майна, звернувся з позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Порядок виконання рішень суду на користь держави, в тому числі щодо конфіскації майна (на дату виникнення спірних правовідносин подання до примусового виконання виконавчого листа) регулювався, зокрема Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.
Згідно з частинами 1-4 статті 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження. Під час пред`явлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду - копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна;
Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч.ч.1,2 ст.25 Закону № 606-XIV).
Частиною 1 статті 52 Закону № 606-XIV встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.
За змістом частин 1, 2 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Арешт застосовується, зокрема для виконання рішення про конфіскацію майна боржника.
Відповідно до п. п. 32, 33 Розділу УІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконання рішення про конфіскацію майна, якщо таке майно підлягає реалізації, здійснюється державним виконавцем. Під час пред`явлення виконавчого документа про конфіскацію майна до виконання подаються: у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Майно, що підлягає конфіскації, вилучається державним виконавцем (крім нерухомого майна, або такого, що не може бути вилучено з об`єктивних причин).
Відповідно до частин 1-3 статті 50 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
Згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання (ч.2 ст.48 Закону №606-XIV).
Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що у разі повернення виконавчого документа, стягувачем за яким є держава, у тому числі на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV, він повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання. При цьому арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі також - Закон № 1404-VIII) набрав чинності 05 жовтня 2016 року, відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до норм частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Згідно з частинами 1, 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Як встановлено судом вище, на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №14084534 щодо виконання судового наказу №2-н-118, виданого Долинським районним судом 02.06.2009, про стягнення 13685,58 грн боргу з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».
У межах виконавчого провадження №14084534 накладено арешт на нерухоме майно боржника позивача та зареєстровано обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 75).
У відповідь на звернення №14/01-16 від 20.06.2025, відповідач листом від 26.06.2025 №39827 повідомив, що виконавче провадження було завершено 26.05.2010 згідно з п.2 ч.1 ст.37 (у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). При цьому копію постанови про закінчення виконавчого провадження надати неможливо, так як виконавчий документ знищений у зв`язку із закінченням терміну зберігання його у архіві відділу (а.с.70).
При цьому, як зазначено вище, у разі повернення виконавчого документа, стягувачем за яким є держава, у тому числі на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV, він повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання. При цьому, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Під час судового розгляду відповідачем не надано доказів існування на момент звернення з цим позовом до суду незавершених виконавчих проваджень, у яких ОСОБА_1 виступає боржником і в межах яких накладено арешт на його майно. 
Отже, на цей час відпала необхідність обтяження майна боржника в рамках виконавчого провадження щодо примусового виконання судового наказу Долинського районного суду №2-н-118 від 02.06.2009.
Таким чином, жодних підстав для продовження дії арешту майна позивача немає, що є достатньою обставиною для скасування та зняття арешту, який накладений постановою у ВП №14084534 від 13.08.2009, винесеною Долинським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 при закінченні виконавчого провадження №14084534 з виконання судового наказу Долинського районного суду від 02.06.2009 №2-н-118 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль» та зобов`язання Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме з 1/4 частки земельної ділянки, площею 0,1500га, кадастровий номер 2622087101:01:001:0532, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , який накладений в межах виконання у виконавчому провадженні №14084534 з виконання судового наказу Долинського районного суду від 02.06.2009 №2-н-118 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль». 
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовна заява є такою, що підлягає задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, стягненню з Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати з оплати судового збору на загальну суму 1211,20 грн, сплата яких підтверджується квитанцією від 17.03.2026, яка міститься серед матеріалів справи. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 при закінченні виконавчого провадження №14084534 з виконання судового наказу Долинського районного суду від 02.06.2009 №2-н-118 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль».
Зобов`язати Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34536062, вул. Незалежності, 3, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область) зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), а саме з 1/4 частки земельної ділянки, площею 0,1500га, кадастровий номер 2622087101:01:001:0532, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , який накладений в межах виконання у виконавчому провадженні №14084534 з виконання судового наказу Долинського районного суду від 02.06.2009 №2-н-118 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34536062, вул. Незалежності, 3, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Сторонам рішення надіслати через підсистему “Електронний суд”.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ “Мої справи”.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя   Гомельчук С.В.