Справа № 505/3927/24
№ 2/505/1052/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі: 
головуючої судді Ващук О.В., 
за участі секретаря судового засідання Киларь Н.А.,
позивача ОСОБА_1 , 
представника позивача – адвоката Івасишина В.П.,
представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Шаталіна М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зміну розміру аліментних платежів,

встановив:
У жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року та судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2024 року.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримування дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2019 року та до повноліття дитини.
Судовим наказом Котовського міськрайонного суду від 18 січня 2024 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.01.2024 року і до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 січня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 № 132 від 21.08.2024 року – ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за квітень-серпень 2024 року в розмірі 292 550,41 грн., сума доходу за квітень-серпень 2024 року, за винятком утримань та аліментів становить 92 046,88 грн. Сума сплачених ним аліментів відповідачам становить 196 115, 26 грн.
Як стверджує позивач, обставини, що послужили підставою для стягнення аліментів, змінилися таким чином, що він не взмозі виплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. Він проживає в батьківській квартирі, оплачує комунальні платежі за спожитий газ, воду, електроенергію, на що витрачає значні кошти, в зимовий період до 7 000 грн., в літній період до 4 000 грн., а також витрачає кошти для забезпечення себе необхідним одягом, ліками та продуктами харчування, сплачувати комунальні платежі.
У зв`язку із зміною матеріального стану, позивач просить змінити розмір аліментів:
- стягуваних за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2019 року та до повноліття дитини;
- стягуваних згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2024 року на користь стягувача ОСОБА_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), на 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16 січня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- стягуваних за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2024 року на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дружини, з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), на 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 січня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
27 січня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечила проти задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів, стягуваних за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року на її користь на утримання доньки. Зокрема, зазначила, що позивач фактично просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на дитину починаючи з 01.09.2019, тобто донька повинна повернути батькові частину вже отриманих аліментів. Окрім того, відповідач зазначила, що зміна у 2022 році сімейного стану позивача та народження ІНФОРМАЦІЯ_5 сина не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його матеріального становища або що існують інші поважні причини, які б давали підстави для зменшення розміру стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 аліментів. Навпаки в порівнянні з 2019 – 2020 роками, коли позивач отримував від 2000 грн. до 4000 грн., з лютого 2020 року по лютий 2024 рік – від 4800 грн. до 7000 грн., в період звернення до суду позивач отримував дохід близько 50 000 грн., про що свідчить довідка №132 від 21.08.2024 року виданою ВЧ НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, згідно якої позивач отримує дохід близько 50 000 грн., що свідчить про значне покращенням матеріального становища платника аліментів. При цьому, позивач не звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на доньку ОСОБА_8 у 2022 році, після його одруження, або після народження сина у 2023 році, а саме лише після того як позивач почав отримувати значно більшу заробітну плату, тобто покращився його майновий стан останній звернувся до суду з таким позовом. 
03 лютого 2025 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвокат Шаталін М.В. здійснено перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.
24 березня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 про зміну розміру аліментних платежів на утримання малолітніх дітей та дружини, згідно якої позивач просить змінити розмір аліментів починаючи з 08 жовтня 2024 року. 
06 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в частині зміни розміру аліментів, стягуваних за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року на її користь на утримання доньки. Зокрема, обґрунтовуючи це тим, що позивач не доведовів належними та допустимими доказами погіршення його матеріального становища або що існують інші поважні причини, які б давали підстави для зменшення розміру стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 аліментів.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та задоволено клопотання представника позивача адвоката Івасишина В.П. та представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Шаталіна М.В. про долучення до справи письмових доказів.
27 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої він просить суд змінити розміру аліментних платежів на утримання малолітніх дітей та дружини з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня набрання рішенням законної сили. 
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Івасишин В.П. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Шаталін М.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в частині зміни розміру аліментів, стягуваних за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Крім того, представник відповідача ОСОБА_9 зазначив, що переконаний в тому, що дружина ОСОБА_3 (відповідач) та їхній син ОСОБА_6 проживають разом з позивачем у квартирі батьків позивача, відповідно вони окрім аліментів, стягуваних на підставі судових рішень також отримують інші додаткові блага (житло, продукти).
Відповідачка ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява, згідно якої остання просить суд розглядати справу за її відсутность, у зв`язку з доглядом за маленькою дитиною, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення. 
Відповідачка ОСОБА_2 , яка повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Згідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком, а відповідачка ОСОБА_10 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого повторно 14 липня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Крім того, позивач ОСОБА_1 є батьком, а відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 , виданий 19 січня 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримування дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2019 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Судовим наказом Котовського міськрайонного суду від 18 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.01.2024 року і до осягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно виконавчого листа, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області на виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 січня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно витягу з реєстру Подільської територіальної громади №2024/008371279 від 15 липня 2024 року малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_3 , що також підтверджується витягом з реєстру Подільської територіальної громади №2024/008370665 від 15 липня 2024 року. 
Відповідно до витягу з реєстру Подільської територіальної громади №2024/009000375 від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно довідки про доходи №65 від 03 травня 2024 року, видана ОСОБА_1 , вбачається, що він проходить службу у військові частині НОМЕР_1 (Державна прикордонна служба, ( НОМЕР_4 прикордонний загін), всього надходжень за квітень 2024 рік становить 52795,32 грн., загальна сума доходу, за винятком утримань та аліментів, становить 13392,77 грн. 
Як вбачається з довідки про доходи №132 від 21 серпня 2024 року видана ОСОБА_1 , вбачається, що він проходить службу у військові частині НОМЕР_1 (Державна прикордонна служба, ( НОМЕР_4 прикордонний загін), всього надходжень за квітень-серпень 2024 рік становить 292 550,41 грн. загальна сума доходу, за винятком утримань та аліментів, становить 96435,15 грн. 
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин.
По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо).
По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними.
По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що обставини, що послужили підставою для стягнення аліментів, змінилися таким чином, що він не взмозі виплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. Він проживає в батьківській квартирі, оплачує комунальні платежі за спожитий газ, воду, електроенергію, на що витрачає значні кошти, в зимовий період до 7 000 грн., в літній період до 4 000 грн., а також витрачає кошти для забезпечення себе необхідним одягом, ліками та продуктами харчування.
Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі суд враховує той факт, що починаючи з 16 січня 2024 року з позивача стягуються аліменти на сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружину ОСОБА_3 (один з відповідачів у справі), яка повністю визнала позовні вимоги та не за перечувала проти їх задоволення, а тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо зменшення розміру аліментних платежів. При цьому суд враховує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач офіційно працевлаштований, проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 .
Також заслуговують на увагу те, що в судовому засіданні було встановлено обставини, які додатково свідчать про покращення матеріального стану позивача, оскільки, зі слів ОСОБА_1 чотири роки тому він придбав транспортний засіб, з його слів йому допомогли придбати автомобіль його батьків та бабуся.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів того, що суттєво змінились обставини, які існували на момент постановлення судових рішень про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано доказів зміни його стану здоров`я або погіршення матеріального стану, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.
Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зміну розміру аліментних платежів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Текст рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя О.В. Ващук