521/3021/24
1-кп/521/754/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого суді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/3021/24 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, перебуваючого на посаді розвідника- далекомірника НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 , у військовому звані «солдат»,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2023 приблизно 00.10 годин, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сумісного розпиття алкогольних напоїв зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , на ґрунті конфлікту з останньою, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої, діючи умисно, наніс ОСОБА_11 чисельні удари руками та ногами в область голови, обличчя та тулуба, спричинивши потерпілій небезпечні для життя тілесні ушкодження у вигляді: травми голови, садна носа, садна лобної ділянки справа, садна лобної ділянки зліва, синця підборіддя зліва, садна лівої щоки, забійної рани лівої вушної раковини, масивного крововиливу в м`які тканини голови з карманоподібним відшаруванням в лобовій та тім`яній ділянках справа, закритої травми шиї: перелому під`язикової кістки та перснеподібного хряща з крововиливом у м`які тканини, закритої травми тулуба: забою правого купола діафрагми, перелому 5-10-го правих ребр поміж передньою та задньою пахвовими лініями, переломів 10-12-го правих ребр по лопатковій лінії, переломів 3-7-го лівих ребр по середньоключичній лінії, перелому 9-го лівого ребра по середній пахвовій лінії, переломів 11,12-го лівих ребр по задній пахвовій лінії, закритої травми кінцівок: садна лівого плеча, синця в ділянці лівого ліктьового суглоба, садна лівого передпліччя, синця лівої кисті з переходом в ділянку променево-запясткового суглобу, синця правого плеча, чотирьох синців в ділянці правого ліктьового суглоба, синців та садна правого передпліччя, синця в ділянці правого променево-запясткового суглобу, синців правої кисті, від яких настала смерть потерпілої.
Ушкодження у вигляді забою правого купола діафрагми, перелому 5-10-го правих ребр поміж передньою та задньою пахвовими ділянками, перелому 10-12-го правих ребр по лопатковій лінії, перелому 3-7-го лівих ребр по середньоключичній лінії, перелому 9-го лівого ребра по середній пахвовій лінії та переломи 11,12-го лівих ребр по задній пахвовій лінії, по відношенню до живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Ушкодження у вигляді синців та саден голови з крововиливом в пілягаючі м`які тканини, синці та садна кінцівок, як в сукупності так і кожне окремо, мали незначні скороминущі наслідки та по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Множинні двобічні переломи ребр з порушенням цілісності каркасу грудної клітини супроводжувалися розвитком дихальної недостатності, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілої ОСОБА_11 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав і з приводу обвинувачення пояснив, що події відбувалися 14-15 грудня 2023 року за місцем його проживання. Ввечері він разом із своєю матір`ю вживали на кухні спиртні напої. Зненацька розпочався конфлікт з приводу того, що він почав виливати горілку. Мати, яка стояла позаду нього, вдарила його кружкою тому він її штовхнув, вона впала і він впав разом з нею, внього з носа пішла кров. Він не міг бити потерпілу ногами, оскільки ходив за допомогою милиць. Одночасно із цим, обвинувачений повідомив, що рефлєкторно наніс потерпілій два удари ногою. Відповідаючи на питання прокурора обвинувачений пояснив, що він двічі штовхнув потерпілу правою рукою в обличчя, від чого вона впала через стілець на бік, лежала, не вставала. Він підійшов її піднімати та разом з нею впав. Потім вона піднялася, взяла ніж зі столу, стояла з ножем у правій руці, потім вона замахнулась на нього ножем. Він штовхнув її до замаху, коли вона тільки взяла ніж, від чого вона впала через стул. Він почав підіймати потерпілу, вона в цей час почала лаятись на нього нецензурними словами, тримаючись при цьому за груді. Він вийшов з кухні та пішов до прибудови. Повернувшись він зрозумів, що мати вже не жива, викликав службу «102». 
Відповідаючи на питання суду, обвинувачений пояснив, що свої показання, надані ним під час проведення з ним слідчого експерименту він не пам`ятає, з приводу наявності протиріч у показаннях в суді і на досудовому розслідуванні пояснив, що надавав слідчому таки ж самі показання, але вона не стала вносити їх до протоколу слідчого експерименту. З приводу можливості спричинення потерпілій тілесних ушкоджень іншими особами обвинувачений заявив, що нічого пояснити не може, разом із цим підтвердив, що на час подій будь-які інші особи у приміщенні були відсутні.
На підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті, судом були досліджені докази, джерелом яких були показання свідків, процесуальні документи, висновки судових експертів та речові докази, зокрема:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 120231634700000848 від 16.12.2023;
- рапорт інспектора - чергового ВП №3 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_13 про реєстрацію повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2023;
- рапорт інспектора патрульної поліції полку УПП в Одеській області ОСОБА_14 від 16.12.2023 про обставини виїзду на місце події;
- протокол огляду місця події від 16.12.2023 року (з додатками);
- протокол огляду трупа від 16.12.2023;
- протокол затримання ОСОБА_10 у якості підозрюваного від 16.12.2023;
- постанова старшого слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 26.12.2023 року про визнання тимчасово вилучених предметів речовими доказами, їх долучення та передачу на зберігання;
- копія ухвали слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року про надання дозволу на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;
- копія ухвали слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року про надання накладення арешту на майно;
- рапорт оперуповноваженого СКП ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 від 16.12.2023 року;
- протокол проведення слідчого експерименту від 12.02.2023 року з додатком до нього, стенограма до слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 ;
- висновок судово – медичної експертизи трупа ОСОБА_11 №3582;
- висновок експертного судового – медичного гістологічного дослідження 2930/3582, а саме судово – медичне дослідження шматочків органів від трупа ОСОБА_11 ;
- висновок експертного медико – криміналістичного дослідження №435, а саме судове медичне дослідження органокомплексу гортані, вилученого від трупа ОСОБА_11 ;
- висновок експертного судово – токсикологічного дослідження (обстеження) №5542/3582, а саме судове медичне дослідження крові від трупа ОСОБА_11 , 
- висновок експертного судово – імунологічного дослідження №2287 крові трупа ОСОБА_11 ,
- висновок судово – медичної експертизи ОСОБА_10 №1831;
- висновок судово – медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_10 №2297, 
- висновок судово – медичної експертизи зразка рідкої крові трупа ОСОБА_11 №2298, 
- висновок судово – медичної експертизи фрагмента тканини з дивана, вилученого при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;
- висновок судово – медичної експертизи рушника, вилученого при огляді місця події №95; 
- висновок судово – медичної експертизи жіночих трусів потерпілої ОСОБА_11 , вилучених при огляді місця події від 16.12.2023 року;
- висновок судово – медичної експертизи пари шкарпеток потерпілої ОСОБА_11 №18;
- висновок судово-медичної експертизи штанів потерпілої ОСОБА_11 №153;
- висновок судово – медичної експертизи футболки потерпілої ОСОБА_11 №96;
- висновок судово – медичної експертизи джемпера ОСОБА_10 №19;
- висновок судово – медичної експертизи трусів ОСОБА_10 , вилучених при огляді місця події 16.12.2023 року;
- висновок судово – медичної експертизи штанів джинсових ОСОБА_10 , вилучених при огляді місця події 16.12.2023 року №148;
- висновок судово – медичної експертизи теніски (червоної футболки – за постановою) потерпілої ОСОБА_11 №2321;
- висновок судово – медичної експертизи носової хустинки з місця події за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок судово – медичної експертизи чотирнадцяти банкнот номіналом – 200 гривень, вилучених 16.12.2023 року в ході огляду місця події з трупа потерпілої ОСОБА_11 №659;
- висновок судово – медичної експертизи мобільного телефону в чохлі, вилученого у ОСОБА_10 №660;
- висновок судово – медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_11 №661;
- висновок судово – медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_10 №662;
- висновок судово – медичної експертизи тапочок ОСОБА_10 №103;
- висновок судово – медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_10 №2375;
- висновок судово – медичної експертизи марлевого тампона зі змивами з ванни, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та марлевого тампона, зазначеного як контрольний №2345;
- висновок судово – медичної експертизи №2346 фрагмента марлі зі змивом, вилученим з підлоги у кімнаті №3, вилученим при ОМП від 16.12.2023 року;
- висновок судово – медичної експертизи №2344 марлевого тампона зі змивом з підлоги, вилученим 16.12.2023 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок судово – медичної експертизи №2373 марлевого тампона зі змивом з унітазу, вилученого 16.12.2023 року при огляді місця події;
- висновок судово – медичної експертизи №2347 марлевого тампона зі змивом з холодильника, вилученого при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок судово – медичної експертизи №17 марлевого тампона зі змивом речовини бурого кольору, вилученого 16.12.2023 року при огляді місця події з підлоги кухні за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок судово – медичної експертизи №2374 фрагмента шпалери, вилученого 16.12.2023 року в ході огляду місця події;
- висновок судово – медичної експертизи №104 кросівок, які належать ОСОБА_10 ;
- висновок судово – медичної експертизи №102 светра, який належить ОСОБА_10 ;
- висновок судово – медичної експертизи №154 штанів ОСОБА_10 , вилучених 16.12.2023 року;
- висновок судово – психіатричного експерта №15;
- протокол медичного огляду для встановлення фату вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.12.2023 року;
Оскільки сторонами не заперечувалося існування речових доказів, суд обмежив їх дослідження, дослідженням відповідних постанов слідчого про визнання речей речовими доказами і протоколів огляду речових доказів.
Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.
Крім вище перелічених доказів, визнаних судом належними та допустимими, стороною обвинувачення були надані інші докази, джерелом яких є поепзання свідків.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_10 є її сусідом, вони проживають за одною адресою, тільки номера будинків різні. Про вбивство ним своєї матері вона дізналася зі слів працівників поліції. Їй відомо, що ОСОБА_10 приблизно п`ять років проживав зі своєю матір`ю. Вона особисто не бачила аби ОСОБА_10 чи його мати вживали алкогольні напої. Мати ніколи не вживала алкогольні напої, можливо ОСОБА_10 інколи вживав алкогольні напої, але постійно ні, але це її припущення. Конфліктів з ОСОБА_10 у неї не було.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що йому відомо про те, ОСОБА_19 мав проблеми з психічним здоров`ям. Він та його дружина допомагали йому у лікуванні. Зі слів дружини йому стало відомо, що ОСОБА_12 вбив свою матір. Цю інформацію вона отримала від працівників поліції. 
Допитаний свідок ОСОБА_17 пояснила, що зранку до неї постукав працівники поліції і повідомили що сталось вбивство, її попросили прийняти участь у якості понятої при проведенні слідчої дії, на що вона погодилась. З приводу складених слідчим документів зауважень не мала, його підписала. 
Свідок ОСОБА_20 в суді пояснив, що був присутнім при проведенні слідчого експерименту, який проводився з ОСОБА_21 . В ході слідчого експерименту на підлозі знайшли складний ніж, не знали, що з ним робити, він поклав його на холодильник. Свідком вбивства він не був.
Допитана свідок ОСОБА_22 в суді повідомила, що очевидцем подій вона не була, нічого не чула та нічого не бачила. Ніяк охарактеризувати ОСОБА_12 вона не може, хоча вони є сусідами, конфліктів з ним не було, у стані алкогольного сп`яніння його не бачила. Потерпілу знала, вона кожного дня працювала. Потерпіла дуже хороша людина Вона працювала кожного дня, зранку до вечора. 
Свідок ОСОБА_18 повідомив, що про обставини справи йому нічого не відомо, йому подзвонили з поліції та сказали, що сталося. Характеризує обвинуваченого позитивно. Після події йому передали ключи від квартири, хто передав він не пам`ятає, він до квартири привів усе в порядок, побачив ніж, який лежав на ліжку. Він цей ніж підняв з ліжка і хтось з працівників поліції його потім зібрав.
Надаючи оцінку цім доказам сторони обвинувачення, суд визнає показання перелічених свідків неналежними, в зв`язку із неможливістю їх використання для встановлення обставин, які мають значення для справи, оскільки фактичні дані, які були отримані судом в ході допиту перелічених свідків, як окремо так і їх сукупності, не можуть ані підтверджувати, ані спростовувати обставини, які були предметом судового розгляду.
Оцінюючи позицію обвинуваченого, який заперечував вчинення ним злочину при встановлених судом обставинах, суд визнає цю позицію неспроможною виходячи з наступного.
При встановленні мотивів вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, суд перш за все бере до уваги показання самого обвинуваченого, якій в суді підтвердив наявність між ним та потерпілою раптово виниклого конфлікту, в ході якого потерпіла висловлювала на його адресу необґрунтовані претензії. 
Суд вважає, що чисельні удари наносились обвинуваченим умисно і такі дії обвинуваченого не були викликані будь-якими іншими обставинами чи подіями, рішення про бажання спричинити потерпілій тілесні ушкодження та його реалізація не носило тривалого характеру, а було обумовлено короткочасним емоційним станом обвинуваченого, що було викликано поведінкою потерпілої. 
При цьому суд допускає, що обвинувачений, завдаючи удари потерпілій, не бажав наступу наслідків у вигляді її смерті і діяв з невизначеним умислом.
Проте, суд, при розгляді цього кримінального провадження, виходить з того, що ОСОБА_10 , умисно завдаючи множинні сильні удари потерпілій, у тому числі і в область її життєво-важливих органів, яка була не спроможна захищатися внаслідок значної фізичної переваги з боку обвинуваченого, якщо і не передбачав, то був повинен свідомо припускати настання таких можливих наслідків, від його дій як тяжкі тілесні ушкодження від яких могла наступити смерть потерпілої. При невизначеному (неконкретизованому) умислі винний передбачає можливість завдання шкоди здоров`ю, але не усвідомлює чітко її тяжкість, погоджуючись на будь-які наслідки.
Відповідно до усталеної судової практики, зокрема викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 11.05.2021 року у справі № 711/2233/18, у випадках, коли винний діє із невизначеним умислом (прямим або непрямим), він має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно.
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання ОСОБА_10 винуватим у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_11 суд керується стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України. Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. 
Піддаючи оцінці зібрані органом досудового слідства докази спричинення тяжких тілесних ушкоджень саме ОСОБА_10 , як окремо так і в їх сукупності, суд вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, є достатніми для висновків про те, що при встановлених судом обставинах, сприченення потерпілій тілесних ушкоджень, перелічених в описовій частині вироку іншими особами, крім обвинуваченого, виключається. Тобто, суд виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. 
Аналіз вищенаведених доказів, зокрема висновків судово медичної експертизи трупа ОСОБА_11 щодо локалізації тілесних ушкоджень, їх чисельності, у сукупністю з встановленим судом мотивом вчинення злочину, дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений, при нанесенні ударів потерпілій діяв з прямим умислом і був повинен передбачити можливість завдання шкоди її здоров`ю.
Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган. 
Оцінюючи позицію ОСОБА_10 , який заперечував вчинення ним злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд сприймає таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення ним більш тяжкого злочину. 
Проаналізувавши доводи захисника обвинуваченого про невинуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення, суд не вбачає в них будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_10 у завданні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть. Суд також не вбачає підстав для визнання доказів сторони захисту переважними над доказами сторони обвинувачення.
Заподіяння ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України. 
При призначенні ОСОБА_10 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених в ст. 50, 65 КК України.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, вчинене кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким та пов`язаним з посяганням на найвищу соціальну цінність, передбачену ст. 3 Конституції України, а саме життя людини.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, неможливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, буде відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. 
Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.
Визначаючи питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_10 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд - 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 8 років та 6 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно  ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_9 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення  ОСОБА_9 у період з 16.12.2023 року до дня набрання вироком законної сили.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року скасувати;
Речові докази:
- мобільний телефон ОСОБА_7 , упакований до паперового конверту коричневого кольору НПУ з написом «660»; 
- 14 банкнот, номіналом по 200 гривень, упаковані до паперового конверту НПУ коричневого кольору з написом «659», - повернути ОСОБА_23 ;
- інші речові докази, зазначені у постанові слідчого від 26.12.2023 - знищити
На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. 

Головуючий ОСОБА_24