Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1321/25 
Провадження № 2/499/55/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

09 квітня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, представника позивача Дучевої Євдокії Георгіївни (далі також – представник позивача), відповідача ОСОБА_1 (далі також – відповідач), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий
29 жовтня 2025 року Лобач Віктор Іванович (далі також – представник) в інтересах органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (далі також – позивач) подав позовну заяву до ОСОБА_1  (далі також – відповідач)про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також – діти), та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на користь опікуна або дитячого державного закладу в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (далі також – позовна заява).
У позовній заяві представник позивача зазначає таке: відповідач є матір`ю малолітніх дітей;відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, часто зловживає спиртними напоями, не піклується про дітей, не займається їх навчанням та вихованням; будинок, в якому проживає родина, належить матері відповідача ОСОБА_6 , що потребує ремонту; працівниками служби у справах дітей спільно з фахівцями відділу з надання соціальних послуг та працівниками поліції неодноразово здійснювалися виїзди до родини, з відповідачем проводилися бесіди, надавалися рекомендації щодо покрашення способу життя, зміни поведінки, ставлення до виховання дітей; відповідач належних висновків не зробила; відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків; дітей було відібрано у відповідача та тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр Соціальної психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації»; з моменту відібрання дітей відповідач не змінила свій спосіб життя, продовжує вживати алкогольні напої, та не реагує на зауваження; відповідач своїх проблем не визнає та не виявляє зацікавленості до змін; просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.
Відповідач не подала відзив на позовну заяву.
2. Учасники судового провадження висловили таке
Представник позивача у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, та просила її задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, та додатково пояснила, що надалі виправить свою поведінку щодо виховання дітей, натепер в будинку зроблений ремонт, у дітей є окремі кімнати та ліжка.
3 . Процесуальні рішення та дії у справі такі
03 листопада 2025 року суддя Іванівського районного суду Одеської області постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, й визначив дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 03 грудня 2025 року за клопотанням відповідача відклав розгляд справи та надав час для подання відзиву.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 23 грудня 2025 року за клопотанням відповідача представника позивача відклав розгляд справи та надав час для подання додаткових доказів.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 26 січня 2026 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 26 лютого 2026 року оголосив перерву у розгляд справи для виклику дітей.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 23 березня 2026 року оголосив перерву в розгляді справи та надав сторонам час для підготовки додаткових пояснень.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі
4.1. За свідоцтвами про народження відповідач є матір`ю: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 14, 21, 22). 
Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України свідчить, що відомості про батька, до актового запису про народження ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 внесені на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.16, 19, 20, 25).
Наказ начальника служби у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області від 20 жовтня 2025 року № 40 «Про тимчасове влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування» свідчить, що дітей тимчасово влаштовано до комунального закладку «Центр Соціальної психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації» (далі – заклад) до вирішення подальшого влаштування дітей (а.с. 26).
Наказом начальника служби у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області від 20 жовтня 2025 року № 41, взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 27).
Рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Одеської області від 21 жовтня 2025 року №412-ВК негайно відбрано дітей (а.с. 28).
Акт обстеження житлово-побутових умов від 14 квітня 2025 року № 29/03-12 свідчить, що в будинку брудно, не прибрано, всюди розкидані речі. ОСОБА_7 разом зі своїм співмешканцем були в стані алкогольного сп`яніння. Діти брудні та неохайні. В кухні були розкидані очистки від картоплі та цибулі. В будинку співмешканець ремонтував бензопилу де поруч стояв бензин та масло для шин. З матір`ю було проведену бесіду щодо вживання алкогольних напоїв та належного виконання батьківських обов`язків, було рекомендовано прибрати в будинку, помити дітей (а.с. 30).
Акт обстеження житлово-побутових умов від 12 травня 2025 року № 47/03-12 свідчить, що в будинку брудно, не прибрано, анти санітані умови, діти хворі та брудні. Мати разом зі своїм співмешканцем, та її знайомим в стані алкогольного сп`яніння. З матір`ю була проведена бесіда шодо наведення порядку в будинку (а.с. 31).
Характеристика видана Іванівською селищною радою 27 жовтня 2025 року №01/03-44/25/2248 свідчить, що відповідач є матір`ю дітей, зарекомендувала себе з негативної сторони, часто вживає спиртні напої, на зауваження не реагує, неодноразово надходили скарги на її поведінку (а.с. 54).
Висновок органу опіки та піклування Іванівської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » свідчить, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей є доцільним та таким, що відповідає їх інтересам (а.с. 55-56). 
4.2.  ОСОБА_8 у судовому засіданні розповів, що хоче проживати дома разом з мамою, як було раніше.
ОСОБА_9 у судовому засіданні розповів, що йому подобалося проживати разом з мамою, ніж де він зараз перебуває, хоче надалі проживати з мамою.
ОСОБА_10 у судовому засіданні розповіла, що рада бачити маму, з нею було весело, вона з нею гралася, хоче повернутися додому, оскільки їй не подобається де вона зараз проживає.
5. Норми права, які застосував суд такі
5.1. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 Сімейного кодексу України, далі – СК).
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 1, 2 статті 15 СК).
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК).
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК).
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина 1 статті 155 СК).
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини 1 статті 164 СК).
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 статті 164 СК).
5.2. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (частина 1, 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», далі також – Закон).
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (частина 1 статті 11 Закону).
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (частина 1 статті 12 Закону).
6. Мотиви суду такі
6.1. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. 
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування своїми обов`язками.
Під час вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків стосовно виховання дитини, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, тобто застосовується тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Відтак, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Водночас суд може у виняткових випадках, коли буде доведено винну поведінку когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) й відповідно покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків.
Суд зауважує, що під час оцінки та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпека дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту.
6.2. Суд наголошує, що під час вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні, а також ставлення дитини до батьків.
Відтак питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - необхідно вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.
Свд констатує, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів того, що відповідач втратила інтерес до своїх дітей, зокрема до участі в їх вихованні, а також того, що позивач не довів навмисного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків. 
Ба більше кожна дитина, у судовому засіданні, висловила бажання проживати спільно з матір`ю (відповідачем), оскільки з нею їм було краще, ніж перебувати в закладі.
Тож суд, під час вирішення справи, насамперед враховує думку дітей, з огляду на їх найкращі інтереси.
Суд вважає, що поведінка відповідача загалом свідчить про її волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки, а також з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання матері брати участь у вихованні та спілкуванні з ними, тому суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовної заяви.
Одночасно, враховуючи наявність фактичних даних, що відповідач виконує недостатньо батьківські обов`язки щодо дітей, суд вважає правильним та справедливим попередити відповідача щодо зміни ставлення до виховання дітей, що зумовлює необхідність забезпечення позивачем здійснення контролю за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.
6.3. Зважаючи, що суд не задовольнив позовну вимогу щодо позбавлення відповідача батьківських прав, позовна заява в частині стягнення аліментів не може бути задоволена.
7. Суд застосовує таку практику Верховного Суду
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28 січня 2026 року в справі № 404/7104/21.
8. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у рішенні «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголосив, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ наголосив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів, та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.
У рішенні по справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року ЄСПЛ зауважив, що під час визначення найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
9. Висновок такий
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.
10. Розподіл між сторонами судових витрат такий
Зважаючи на приписи частини 1 статті 137, частини 1 статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача, оскільки в позові відмовлено.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд, 

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.
Повне судове рішення складене 20 квітня 2026 року.

Суддя	Олександр КРАВЧУК