Справа № 204/4712/25
Провадження № 2/204/283/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 квітня 2026 року 
Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі 
головуючого судді Чапали Г.В., 
за участю секретаря судового засідання Азарян Б.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - 
УСТАНОВИВ:
У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м., згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.02.1992 року. Родинний зв`язок між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Старогнатівською сільською радою Тельманівського району Донецької області. 27.08.1988 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та позивачем, внаслідок чого остання змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Після смерті батька позивачки, за її заявою як спадкоємиці першої черги Волноваська державна нотаріальна контора 03.11.2021 року відкрила спадкову справу. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення, дана спадкова справа залишилась в приміщенні цієї нотаріальної контори у м. Волноваха, що підтверджується листом Донецького обласного державного нотаріального архіву. 10.12.2024 року позивач звернулася із заявою, як спадкоємиця першої черги, до Сьомої львівської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 279/2024. Більше із заявами із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 31.01.2025 року державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Гудиліною І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із неможливістю встановити спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У зв`язку з відсутністю можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, позивач вимушена звернутися до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно. 
Відповідно до Розпорядження №1/0/9-22 від 06 березня 2022 року Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Волноваського районного суду Донецької області визначена за Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська. 25 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX, згідно якого змінено найменування Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на Чечелівський районний суд міста Дніпра.
Ухвалою суду від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 17 вересня 2025 року, за клопотанням позивача було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 . 
Позивачем ОСОБА_1 було надано до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.
Від представника відповідача Мирненської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області – Сердюкової Н.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначила, що адміністрація Мирненської СВА підтверджує, що не є власником або користувачем спірного майна, не здійснює правомочностей щодо нього та не має можливості впливати на вирішення спадкових правовідносин. Разом з тим просила проводити розгляд справи без участі представника відповідача, вирішення спору залишає на розсуд суду та не заперечує проти задоволення позовних вимог. 
Від третьої особи Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. 
10 листопада 2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просила витребувати у Сьомої державної нотаріальної контори Львівської області копію належним чином засвідченої спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів було задоволено. 
06 січня 2026 року на виконання вищезазначеної ухвали суду від Завідувача Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області – Гуділіної І. надійшла копія спадкової справи № 279/2024, після смерті ОСОБА_3 . 
Подальший розгляд справи позивач просила проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. 
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. 
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом встановлено, що родинний зв`язок між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Старогнатівською сільською радою Тельманівського району Донецької області, за актовим записом № 35 (а.с.18). 
Вищезазначений доказ підтверджує, що позивач – ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є донькою та батьком.
28 серпня 1988 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , видане виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, за актовим записом № 15, а після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.19). 
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 червня 2021 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, за актовим записом № 706 (м. Харків) (а.с.6).
В матеріалах справи наявне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Чичековою Е.А. у місті Маріуполі, Донецької області, відповідно до якого на підставі заповіту, посвідченого 16 січня 1991 року виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 6, спадкоємцем майна визначено ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_8 , зазначене свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 2-258, номер спадкової справи – 34. Відповідно до його змісту, до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці (а.с. 10). 
Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67116237, сформованому 03.11.2021 року приватним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Шишман В.О, після смерті – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована спадкова справа № 506/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68578117 (а.с.24).
У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення, дана спадкова справа залишилась в приміщенні Волноваської державної нотаріальної контори у м. Волноваха, що підтверджується листом Донецького обласного державного нотаріального архіву від 18.07.2024 року за № 317/01-12 (а.с.25).
10 грудня 2024 року позивач звернулася із заявою до нотаріальної контори, як спадкоємиця першої черги, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79478729, сформованому 10.12.2024 року приватним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Гуділіною І.І., після смерті – ОСОБА_3 , була зареєстрована спадкова справа № 279/2024 (а.с.26).
У матеріалах справи міститься копія постанови приватного нотаріуса Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Гудиліної І.І., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2025 за №74/02-31., а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого, у зв`язку із неможливістю встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.29).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ.
Згідно із ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1220, 1222, 1223 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.
Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.
Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
З матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , вбачається що із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто окрім позивача не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 118).
Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
В силу приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на цей час.
Згідно із п. 7 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Так, з 24 лютого 2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), на час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №1668/39004 від 23 грудня 2022 року, до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України відноситься вся територія Волноваського району.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Згідно із ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою №48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.
Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту свого права.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Іншим спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_3 є брат позивача, який у справі залучений в якості третьої особи – ОСОБА_2 , який написав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, яка залишилася у державній нотаріальній конторі. Наразі брат позивача перебуває на окупованій території, остання намагалася спілкуватися з ним в телефонному режимі, 04.06.2025 року вона відправляла йому повідомлення з проханням надати будь-які документи щодо відмови від спадкового майна, на що він повідомив, що розписався у нотаріуса на її користь, що підтверджується відповідним скріншотом їх особистої переписки. У матеріалах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 відсутні будь-які заяви від ОСОБА_2 .
Отже, обставин, які б вказували, що на спірне нерухоме майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в ході судового розгляду не встановлено.
Також судом встановлено, що відповідач – Мирненська селищна військова адміністрація не оспорює право позивача на спадкове майно.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка – ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , однак оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку не змогла, оскільки первісно відкрита спадкова справа залишилася у приміщенні Волноваської державної нотаріальної контори на тимчасово окупованій території, доступ до якої відсутній, а при повторному зверненні до нотаріуса за місцем відкриття нової спадкової справи їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановлення кола спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81-82, 89, 109, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 282, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Мирненська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області, код ЄДРПОУ 44244585, місцезнаходження: 87124, Донецька область, сел. Мирне, вул. Центральна, буд. 6.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області, код ЄДРПОУ 33951362, місцезнаходження:79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд.299.

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2026 року.

Суддя