Справа № 386/126/26 
Провадження № 2-а/386/2/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року      селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді    Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання  Хромей А.Р.,
представниці позивача     Суходольської А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
Суходольська Анастасія Андріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, шляхом направлення 26.01.2026 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 27.01.2026.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 23 січня 2026 року отримав постанову №R290277 по справі про адміністративні правопорушення від 16 січня 2026 року. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 16 січня 2026 року було прийнято рішення винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 09 січня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол №7 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 було примусово доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 за не проходження ВЛК до 05.06.2025. Зазначає, що протокол №7 представники ІНФОРМАЦІЯ_1 дали підписати, коли рядок до пояснень був вже перекреслений.
Представниця позивача вказує, що 16 січня 2026 року позивач не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для надання пояснень при розгляді протоколу №7 про адміністративне правопорушення, оскільки перебував на лікуванні у зв`язку з загостренням хронічних захворювань. Відповідно до військово-облікового документу позивача, сформованого 13.01.2026, він перебував в розшуку з 01.08.2025, тобто на момент складання протокол №7 та постанови №R290277 по справі про адміністративні правопорушення пройшло більше трьох місяців. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 було неправомірно винесено постанову №R290277 від 16.01.2026 по справі про адміністративні правопорушення, оскільки повинно було винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Представниця позивача зазначила, що відповідачем не направлялася повістка з направленням на проходження ВЛК до ОСОБА_1 . В 2024, 2023 та 2022 роках позивач проходив ВЛК, за результатами яких був визнаний обмежено придатним. Тобто, позивач не ухилявся від обов`язку проходжень ВЛК, а навпаки, всіляко цьому сприяв. 09 січня 2026 року позивача було доставлено до проходження ВЛК у АДРЕСА_1 , де він пройшов вже вчетверте ВЛК та був визнаний придатний до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах (по старим нормам обмежено придатним).
Представниця позивача вважає, що зазначена постанова є необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем було порушено права позивача та не дотримано законодавчо встановленої процедури вручення повістки та направлення для проходження медичного огляду. З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази, які б за критерієм «поза розумним сумнівом» беззаперечно доводили провину ОСОБА_1 , вважає, що вказана справа підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Так, в оскаржуваній постанові №1038 від 08.10.2024 зазначено, що позивач порушив абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».
Відповідачем було порушено процедуру направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду, оскільки не було повістки про виклик для проходження відповідного огляду, виданої керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян військову службу під час мобілізації на особливий та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560.
Представниця позивача просила врахувати, що відповідно до даних застосунку «Резерв+», позивач має статус обмежено придатного у воєнний час від 27.07.2023. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-ІХ від 21.03.2024, який набув чинності 04.05.2024, скасовано статус «обмежено придатний». Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-ІХ від 21.03.2024 визначено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби. З наведеного вбачається, що у строк до 04.02.2025 включно позивач зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Як вбачається з офіційних роз`яснень Міністерства оборони України, проходження військово-лікарської експертизи особами зі статусом «обмежено придатний» до 04.02.2025 можливе лише за направленням, виданим ТЦК. Для видачі направлення ТЦК має викликати військовозобов`язаного повісткою. Однак, відповідних документів (повістки та направлення для проходження військово-лікарської експертизи) відповідачем не складено та позивачу не вручено.
У зв`язку з наведеним, представниця позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R290277 від 16 січня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити провадження в справі.
28.01.2026 ухвалою суду позов залишено без руху у зв`язку з тим, що позовна заява подана з порушенням вимог ч. 8 ст. 59, п. 2, 11 ч. 5 ст. 160 та ч. 1, 4, 7 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
09.02.2026 позивач частково усунув недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, а тому 09.02.2026 ухвалою суду позивачу та його представнику продовжено строк для усунення недоліків, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху.
09.02.2026 представниця позивача усунула недоліки, які були підставою для залишення позовної заяви без руху.
13.02.2026 ухвалою суду відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
20.02.2026 відповідач подав до суду відзив на позов, який прийнятий до розгляду. У відзиві відповідач не визнав позов та категорично не погодився з заявленими позовними вимогами. Зазначив, що під час уточнення військово-облікових даних, згідно даних ЄДРПВР «Оберіг» було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи визнаним обмежено придатним до проходження військової служби за висновком ВЛК, у встановлений строк, тобто до 05 червня 2025 року, не пройшов повторне медичне обстеження ВЛК на придатність до військової служби, чим порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Закону України №3621-ІХ 21.03.2024 (в редакції закону №4235-ІХ від 12.02.2025 в особливий період, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідач у відзиві вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення №7 від 09.01.2026, який міститься в матеріалах адміністративного провадження видно, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , до якого були доведені зміст ст. 63 Конституції України, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також було повідомлено про час та місце розгляду справи, а саме: о 09 год. 00 хв. 16.01.2026 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . У відповідній графі для підпису правопорушника поставлений підпис ОСОБА_1 . У розділі «пояснення» проставлено прочерк, що свідчить про відмову в наданні ОСОБА_1 пояснення по суті. Всупереч його позиції, що на момент підпису протоколу поле для пояснення було перекреслене, можливо заперечити, оскільки в разі наявності такого бажання можна було його викласти поверх прочерку, або ж написати та надати пояснення на окремому аркуші, про що зробити відповідну відмітку у протоколі. У графі протоколу про отримання його копії поставлений підпис ОСОБА_1 , що ним не заперечується. У додатках до протоколу зазначено, що до нього додаються в якості доказів витяги з реєстру АІТС «Оберіг» та копія паспорта. При умові прибуття для участі у розгляді справи ОСОБА_1 , останній міг ознайомитись з усіма матеріалами адміністративного провадження, якими підтверджується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, заявити клопотання, надати докази. Однак, ОСОБА_1 не прибув у вказаний час і дату на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім цього, він не подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджень того, що не може взяти участі у розгляді справи, як і не подав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з наявністю поважних причин, як наприклад захворювання.
Відповідач вказує, що в адміністративному провадженні містяться: витяги з ЄДРПВР АІТС «Оберіг», з яких видно наявність інформації про проходження ОСОБА_1 медичних оглядів військово-лікарською комісією та висновок ВЛК від 27.07.2023, за яким він визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, протокол №68 2023 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (розділ 34 і розділ 5 Облікової картки, яка додається, фіксація порушення законодавства від 01.08.2025 у зв`язку з не проходженням (відмовою від проходження військово-лікарської комісії). Будучи обізнаним про час і дату розгляду справи, ОСОБА_1 не прибув для участі у розгляді адміністративної справи. Про причини неприбуття не повідомив, клопотання про перенесення розгляду не надав. Справу розглянуто за його відсутності.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 17.01.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 тис. грн (найменший розмір в межах санкції відповідної частини вказаної статті). Копію постанови ОСОБА_1 направлено через Укрпошту, що підтверджується копією квитанції Укрпошти.
Відповідач зазначає, що можливість направлення на медичний огляд шляхом вручення повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, стосується лише тих громадян, які прибули самостійно до ТЦК та СП для уточнення своїх облікових даних. Всіх інших, в тому числі, доставлених до ТЦК та СП у супроводі поліції ця вимога не стосується, відповідно направлення на ВЛК може бути здійснене без вручення повістки. В даному випадку ОСОБА_1 було доставлено працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не він прийшов туди особисто за власним бажанням. Крім того, згідно Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" від 12.02.2025 №4235-ІХ, внесено зміни до прикінцевих та перехідних положень Закону України №3621-ІХ від 21.03.2024, відповідно до яких військовозобов`язані, які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби, зобов`язані самостійно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 05.06.2025, отримати направлення та пройти медичне обстеження військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби. Наявність висновку про обмежену придатність позивача встановлена попереднім проходженням ВЛК та інформація про неї відображена в реєстрі «Оберіг», який долучено до матеріалів адміністративного провадження.
Також відповідач зазначає, що у статті 283 КУпАП передбачено, які саме відомості вказуються у постанові про накладення адміністративного стягнення Вся ця інформація у постанові відносно ОСОБА_1 вказана. Серед переліку немає вимоги вказувати докази, якими підтверджується вина. Всі докази долучаються до протоколу і вивчаються під час розгляду справи. 
Сумнівними є висловлювання позивача про те, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення відповідної постанови пройшли строки притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року дня його вчинення. Днем вчинення правопорушення, пов`язаного з неявкою для проходження військово-лікарської комісії є кінець періоду, коли ним не вчинені дії, які він повинен був вчинити, тобто це дата 06.06.2025. Отже, не пройшовши ВЛК до 05.06.2025, позивач вчинив адміністративне правопорушення. При цьому, неявка для проходження військово-лікарської не носить характер триваючого правопорушення, а є одноактним і вичерпується фактом неприбуття до певного місця до визначеної дати. З цього часу порушення вважається вчиненим має характер закінченого. Відповідно, воно не може бути в подальшому виявлене, виявленою може бути особа, яка його вчинила, в разі самостійного прибуття чи доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обов`язок явки для проходження ВЛК до ТЦК та СП не продовжується в часі і в діях позивача станом на 06.06.2025 вже наявний склад адміністративного правопорушення. Тому, в даному випадку строк давності притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 закінчується через рік після його вчинення, тобто 05.06.2026.
Відповідач зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП доведена і його притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до чинного законодавства, а його твердження про безпідставне притягнення спростовується фактичними даними, які містяться в матеріалах адміністративної справи і наведені у тексті відзиву та долученими матеріалами.
У зв`язку з наведеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Представниця позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Зазначила, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не ухилявся від проходження ВЛК, а навпаки, всіляко тому сприяв. Відповідачем не було направлено позивачу повістку про виклик для отримання направлення на ВЛК, і таке направлення вручено не було. Просила задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку 13.03.2026 судової повістки-повідомлення в електронному вигляді, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність суду не подавав.
В судовому засіданні розглянуто клопотання позивача про долучення письмових доказів, подане ним до суду 23.02.2026, а саме: виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копії довідки ВЛК та копії картки обстеження та медичного огляду (а.с. 85-88). В задоволенні клопотання позивача судом відмовлено, докази до розгляду не прийнято, оскільки такі докази подано з порушенням вимог, встановлених ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), так як до клопотання не додано документи, які б підтверджували направлення копій доказів відповідачу, а також докази подано з порушенням встановленого строку, об`єктивні причини неможливості подачі доказів у встановлений законом строк, позивач не наводить.
Також в судовому засіданні розглянуто клопотання представниці позивача про долучення письмових доказів, подане нею до суду на електрону пошту суду 23.02.2026, а саме: копії довідки КНП "Голованівська лікарня" та копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. В задоволенні клопотання представниці позивача судом відмовлено, докази до розгляду не прийнято, оскільки такі докази подано з порушенням вимог, встановлених ст. 79 КАС України, так як до клопотання не додано документи, які б підтверджували направлення копій доказів відповідачу, а також докази подано з порушенням встановленого строку, об`єктивні причини неможливості подачі доказів у встановлений законом строк, представниця позивача не наводить. В судовому засіданні на питання суду про можливість надання доказів направлення копій документів відповідачу, повідомила про відсутність таких.
Заслухавши пояснення представниці позивача та дослідивши письмові докази, подані сторонами з позовом та з відзивом на позов з дотриманням вимог КАС України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі слідуючого.
Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним, непридатний до служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією витягу з особової справи. У витязі наявна інформація про те, що ОСОБА_1 був визнаний тимчасово непридатний до служби згідно протоколу ВЛК від 25.05.2023 №61, за яким підлягав повторному перегляду 29.07.2023. Також у витязі наявна інформація про те, що ОСОБА_1 був визнаний непридатний до служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час згідно протоколу ВЛК від 27.07.2023 №68, за яким підлягав повторному перегляду 31.07.2028 (а.с. 76-77).
Відповідно до витягу військово-облікового документу із за стосунку "Резерв+", наявна інформація про те, що ОСОБА_1 01.08.2025 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (а.с. 43-45).
09 січня 2026 року штаб-сержантом відділення ЦВС ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП; в протоколі наявний запис про те, що розгляд справи відбудеться 16 січня 2026 року о 09 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; наявний підпис позивача про ознайомлення з протоколом (а.с. 75).
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №R290277 від 16.01.2026, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с. 78 зворот-79).
Як зазначено в протоколі та постанові, позивачу ставиться в провину те, що він не прошов (відмовився від проходження) ВЛК, чим порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення правил військового обліку.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;  з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Конституція України в статті 68 встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинених в особливий період.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Статтею 279-9 КУпАП визначено особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210 цього Кодексу. У разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.
Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною десятою ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно частини першої ст. 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, пунктом 69 якого визначено, що резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються (абзац перший).
Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію (абзац другий).
Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд (абзац третій).
Згідно п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Пунктом 74-1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, визначено, що для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку).
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
12.02.2025 Верховною Радою України прийнято Закон України №4235-IX "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", який набрав чинності 15.02.2025 (далі - Закон №4235-IX) та яким пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції:
"2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Дослідивши надані сторонами докази по справі, судом встановлено, що позивач був доставлений в супроводі поліцейського до відповідача 09.01.2026.
Цього дня (09.01.2026), відповідачем було встановлено, що позивач, який був визнаний непридатний до служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час згідно протоколу ВЛК від 27.07.2023 №68, повторно не пройшов ВЛК в строк, встановлений Законом №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX, а саме: до 05.06.2025.
Суд критично оцінює твердження представниці позивача про те, що позивач не повинен був проходити ВЛК, так як діяв попередній висновок ВЛК до 31.07.2028, оскільки обов`язок проходження ВЛК було встановлено Законом №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX. Цим Законом встановлено обов`язок до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
За цим Законом позивач зобов`язаний був самостійно звернутися до відповідача або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Однак позивачем такі дії вчинені не були, що потягло за собою порушення вимог Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX.
Твердження представниці позивача про те, що відповідач зобов`язаний був направити позивачу повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де отримати відповідне направлення на ВЛК, є безпідставними, оскільки Закон №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX такий порядок не встановлював, і навпаки, зобов`язував позивача особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання направлення на ВЛК або через електронний кабінет.
На дату набрання чинності Законом №4235-IX, позивачу виповнилось повних 53 роки. Документів, які б свідчили про віднесення позивача до осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю та які б звільняли позивача від обов`язку звернутися до відповідача для отримання направлення на ВЛК, ні позивачем, ні його представницею суду не надано.
В день виявлення правопорушення, 09.01.2026, відповідачем відносно позивача було складено протокол за те, що він до 05.06.2025 повторно не пройшов медичне обстеження ВЛК у встановлений Законом №4235-IX строк, чим порушив вимоги п. 2 розділу ІІ Закону України №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX.
Отже, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства та встановлені обставини в справі, у відповідальної особи ІНФОРМАЦІЯ_4 було достатньо підстав складати відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 в межах наданих повноважень, що підтверджується копією витягу з положення відповідача (а.с. 80-81) та копією витягу із Наказу Міністерства оборони України від 01.05.2022 №219 (а.с. 81 зворот-82), розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно позивача з дотриманням вимог ст.ст. 235, 245-246, 268, 277-2, 278, 279-9, 280, 283-284 КУпАП.
Позивач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.
Посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі досліджених доказів встановила наявність вчинення адміністративного правопорушення позивачем, його винну у вчиненні порушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та в межах санкції визначених ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено адміністративне стягнення.
Таким чином при прийняті оспорюваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
При вирішенні справи посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Твердження представниці позивача про закінчення строку накладення адміністративного стягнення є безпідставними, оскільки частиною дев`ятою ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, вважається вчиненим з наступного дня, після спливу строку, встановленого Законом №3621-ІХ від 21.03.2024 в редакції Закону №4235-IX, а саме: з 06.06.2025, тоді як адміністративне правопорушення відповідачем виявлено 09.01.2026, а стягнення накладено 16.01.2026, тобто в межах однорічного строку з дня виявлення правопорушення.
Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог та наведені відповідачем доводи на підтвердження своїх заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2026; доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.
А тому, оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи відмову в позові, судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України слід покласти на позивача.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -
ухвалив:
Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Залишити без змін постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП від 16.01.2026 №R290277 відносно ОСОБА_1 .
Судові витрати в розмірі 665 грн 60 коп. покласти на позивача.
Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:       Гарбуз О. С.