Справа № 163/2031/25 
Провадження № 2/163/33/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованості за кредитним договором №0961404155/10 від 20.02.2021 року в розмірі 72566,69 гривень.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 20.02.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (Акцепт) № 0961404155, за умовами якого ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредит в розмірі 6070,00 грн строком на 30 днів під проценти за ставкою 1,75% за день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов Договору, та за ставкою 3,5% за один день користування кредитом за умови неналежного виконання умов договору. ТОВ «ІНФІНАНС», надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
На підставі договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги за вказаним договором позики ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», яке, у свою чергу, 23.05.2024 уклало із ТОВ «Факторинг Партнерс» договір №23/05/24, за яким право вимоги до відповідача відступило позивачу. 
Заборгованості за договором відповідач не погашав, проценти за користування кредитними коштами не сплачував, у зв`язку із чим за ним обліковується прострочена заборгованість в загальній сумі 72 566,69 грн, з яких: 6069,99 грн – тіло кредиту, 66 496,70 грн – нараховані на дату відступлення прав вимоги відсотки. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 23 вересня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 23 вересня 2025 року відповідач отримав 07 жовтня 2025 року. що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення члену сім`ї 
ОСОБА_2 строк, визначений судом в ухвалі від 23 вересня 2025 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких заяв щодо процедури розгляду справи не надіслав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. 

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

20.02.2021 ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» уклали кредитний договір № 0961404155/10, який складається із пропозиції укласти договір надання позики, заявки-анкети ОСОБА_1 від 20.02.2021 на отримання кредиту №3492387, Акцепту оферти від 20.01.2021 на укладення Договору надання позики №0961404155/10. 
Договір укладений на таких умовах.
Розмір кредиту – 6070 грн. Строк користування кредитом - 30 днів. Проценти за ставкою 1,75% за день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов Договору, та за ставкою 3,5% за один день користування кредитом за умови неналежного виконання умов договору.
Перерахування на банківську картку відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 6070,00 грн за кредитним договором № 0961404155 підтверджується довідкою ТОВ "УПР" від 30.07.2025 та листом директора ТОВ "Інфінанс". 
Відповідно до розрахунку заборгованості за цим кредитним договором заборгованість відповідача складає 72 566,69 грн, з яких: 6069,99 грн – тіло кредиту, 66 496,70 грн – нараховані на дату відступлення прав вимоги відсотки. 
22.06.202 між ТОВ «Інфінанс» і ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого та реєстру боржників до договору, ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором №961404155 на суму заборгованості 72 566,69 грн (6069,99 грн тіла кредиту, 66496,70 грн відсотків).
23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором №961404155 на суму заборгованості 72 566,69 грн (6069,99 грн тіла кредиту, 66496,70 грн відсотків).
Аналогічна сума заборгованості зазначена у складеному ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості станом на 02.09.2025. 

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» ( тут і надалі в редакції на дату укладення договору позики 19.11.2019) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в поряд-ку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені до-говором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну-ти кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризи-ку, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Досліджені в справі докази свідчать, що укладений між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 договір № 0961404155 від 20.02.2021 відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», відповідачем підписаний одноразовим ідентифікатором, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, у ньому визначені усі істотні умови для даного виду договорів. 
Після підписання договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання у кредит коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу у користування кредитні кошти в сумі 6070,00 грн. 
Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав.
Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» приєднаними до позову договорами факторингу № 22/06-22 та №23/05/24 довів набуття ним права вимоги до відповідача за вищевказаним договором позики, а відтак є належним позивачем у спірних правовідносинах.
Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданою до позову розрахунком заборгованості. 
Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості по тілу кредиту в сумі 6069,99 грн є належним чином підтверджена, відповідачем не спростована, тому підлягає стягненню у повному обсязі. 

Стосовно заявленої суми заборгованості по відсотках, то суд дійшов наступного висновку. 
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 в справі №202/4494/16-ц. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дослідженими доказами встановлено, що 20.02.2021 ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 уклали договір №0961404155/10, на виконання якого 20.02.2021 ТОВ «Інфінанс» надало відповідачу кошти у розмірі 6070.00 грн строком на 30 днів під 1,75% за один день користування кредитом, а відповідач зобов`язався через 30 днів повернути дану суму кредиту і сплатити проценти у розмірі 3186,75грн (6070 х 1,75% : 100 х 30). У разі неналежного виконання умов договору - повернути дану суму кредиту і сплатити проценти у розмірі 6 373,50грн (6070 х 3,5% : 100 х 30).
Станом на 22.03.2021 дату закінчення 30-денного строку користування кредитом, відповідач не повернув ні тіла кредиту, ні відсотків. 
Отже, відповідач зобов`язаний сплатити відсотки лише в межах визначеного умовами договору 30-денного строку кредитування в сумі 6 373,50 грн, а нарахування відсотків за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду.
Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконав, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 12 443,49 грн, з яких тіло кредиту в розмірі 6 069,99 грн та нараховані в межах строку кредитування відсотки в сумі 6 373,50 грн, які підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. 
З наведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 17,15 % таких вимог.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.
На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №238 від 01.08.2025; витягом з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, який підписаний обома сторонами договору № 02-07/2024. 
В акті про надання юридичної допомоги зазначено такі види наданих правових послуг:
Надання усної консультації – 2 год – 4000 грн;
надання письмової консультації - 3000 грн;
складання позовної заяви – 6 год - 18000,00 грн;
Загальна вартість послуг – 25000 грн.
Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.
Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22.
Враховуючи часткове задоволення позову на 17,15 %, розмір правничої допомоги від заявленої суми буде становити 4 287,50грн.
З огляду на характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, незначний обсяг доказової бази, обсяг та характер наданих адвокатським об`єднанням правничих послуг, суд вважає, що зазначена в акті виконаний робіт вартість цих послуг є вочевидь завищеною.
Проте з огляду на визначений у ст.141 ЦПК України критерій пропорційності судових витрат, а також враховуючи належне документальне підтвердження позивачем витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтованим і справедливим буде стягнення з відповідача зазначених витрат в сумі 4 287,50грн. 

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №0961404155 від 20.02.2021 року в загальній сумі 12 443 (дванадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 49 копійок, яку становлять: 6 069,99 гривень основної суми боргу та 6 373,50 гривень відсотків.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 415 (чотириста п`ятнадцять) гривень 44 копійки судового збору та 4 287 (чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 50 копійок витрат на професійну правничу допомогу. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач - ТОВ «Факторинг Партнерс»; місце знаходження - вулиця Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, місто Київ; код ЄДРПОУ – 42640371;
відповідач – ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя С.А.Шеремета