ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року
місто Чернігів

Справа №751/3847/25
Провадження №3/751/29/26

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Ченцова С.М., з участю : особи, стосовно якої складено протокол – ОСОБА_1 , захисника – Мороза О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 3 групи, працює в Автосервісному центрі «АТЛ» слюсарем, РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА: 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 303551 від 17.04.2025 року, водій ОСОБА_1 17.04.2025 року, о 18 год 41 хв, у м. Чернігові, по вул. Глібова, 46, керував автомобілем ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. 
Інспектор, який склав протокол про адміністративне правопорушення зазначив, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні особа щодо якої складений протокол, ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він повертався з роботи, його зупинили працівники поліції, повідомили що вбачають ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. У нього цукровий діабет першої стадії, він знаходиться на постійній терапії, тому йому потрібно було терміново вколоти інсулін. 
Захисник Мороз О.В. пояснив, що ОСОБА_1 постійно отримує замісну інсулінотерапію. Він не відмовлявся від проходження огляду, а просив надати час сходити додому щоб прийняти інсулін. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вислухавши пояснення особи, стосовно якої складено протокол, захисника, дослідивши письмові докази: відомості у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 303551 від 17.04.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з мето виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 17.04.2025 року, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння : звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук; відеозапис як додаток до протоколу ЕПР № 303551 від 17.04.2025 року; розписку ОСОБА_1 про доручення доставити транспортний засіб до місця стоянки; рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Мосіч Я. від 17.04.2025 року; документи надані особою, стосовно якої складено протокол, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.
Згідно із ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із вимогами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , порушення сформульоване наступним чином: керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. 
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додається відеозапис п/в 474252, 471208.
Із переглянутого судом відеозапису (а.с.5) встановлено, що працівниками поліції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», зупинено ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та повідомлено про причину зупинки. Під час перевірки документів, поліцейський запитав чи вживав водій алкоголь після роботи, та чому трусяться руки. Водій повідомив, що у нього цукровий діабет, що йому потрібно поїсти і вколоти інсулін. На запитання чи готовий пройти огляд у лікаря-нарколога, водій зазначив, що йому потрібно вколоти інсулін і поїсти, він на інсуліні з 2011 року. Поліцейським повідомлено водія, що під час спілкування у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, та запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога. На що водій відповів, що зараз не може, оскільки йому потрібно додому поїсти та вколоти інсулін, так як у нього цукровий діабет першого типу важка форма. На запитання поліцейського чи відмовляється він від огляду, водій відповів «відмовляюсь». Працівником поліції ОСОБА_1 повідомлено, що стосовно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У подальшому на водія складено протокол про адміністративне правопорушення, зі змістом якого ознайомлено ОСОБА_1 .. 
У п. 4 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки наркотичного сп`яніння вказують : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота, тобто порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
На відеозапису, доданому до матеріалів справи, жодних з описаних поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, у водія ОСОБА_1 не спостерігається. 
Аналіз відеозапису, на якому обличчя водія не можливо розгледіти, оскільки засліплено сонцем, як він розмовляє з поліцейськими, надає підстави судити про відсутність у нього зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, а отже відсутність вимоги з боку поліцейського пройти огляд.
Крім того, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 468824, ОСОБА_1 є особою з третьою групою інвалідності, протипоказана важка фізична праця, психоемоційні перевантаження. 
Відповідно до медичних виписок із медичних карток стаціонарного хворого, ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет з 2014 року, постійно отримує замісну інсулінотерапію в добовій дозі 75 одиниць, перебіг цукрового діабету важкий, з розвитком множинних ускладнень, у вигляді мікроангіополінейропатії та лабільний зі схильністю до гіпоглікемій при отриманні режиму фізичних навантажень та дотриманні дієти. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Медичні документи, залучені до матеріалів справи, свідчать про хворобу водія ОСОБА_1 на цукровий діабет і він потребує регулярного прийняття інсуліну.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимог працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Якщо проведення такого огляду пропонувалось без явних на те причин, а водій вказував на необхідність своєчасного прийняття ліків за місцем проживання, що розцінюється судом як відтермінування проходження огляду, надані суду докази про відмову водія від проходження огляду викликають сумніви у їх достовірності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Отже, матеріали справи не містять жодних інших допустимих доказів вчинення правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.
Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова, особою, щодо якої винесено постанову протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Повний текст постанови виготовлено 31 березня 2026 року

Суддя С. М. Ченцова