Справа №443/248/26
Провадження №3/443/177/26

ПОСТАНОВА
іменем України

13 березня 2026 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Снєди П.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577411 від 28.01.2026, 28 січня 2026 року о 10:23 год. на автодорозі Р-84 205 км., Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідність шкіри, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

12.03.2026 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Снєдою П.С. подано письмові пояснення, згідно яких вказує на те, що ОСОБА_1 не вважає себе винним у вчиненні вказаного правопорушення та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.
З наданого відеозапису вбачається, що о 10:34 ст.лейтенант ОСОБА_2 складає постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неувімкнений показник повороту при зміні напрямку руху і надає цю постанову для підпису ОСОБА_1 . О 10:36 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він відстороненй від керування транспортним засобом і після цього фіксація вже не здійснюється.
У направленні до медичного закладу вказаний час складення такого 10:30 год. Протокол про адміністративне правопорушення складений о 10:56 год. та в такому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання та що йому роз`яснено його права. Разом з тим, відеофіксація бодікамерою здійснювалась до 10:36 год. і до того часу протокол і направлення не складались та ОСОБА_1 не вручались.
ОСОБА_1 не роз`яснено його права, згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не вручено направлення на медичний огляд, не надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Кожне із наведених порушень є істотним.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Одночасно, захисником ОСОБА_1 – адвокатом Снєдою П.С. повідомлено, що ОСОБА_1 відомо про час та місце розгляду справи, однак прибути не має можливості.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

Захисник під час розгляду справи заперечив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з підстав, викладених у письмових поясненнях та додатково повідомив, що ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля розумів, що працівники поліції в подальшому мають його супроводжувати до медичного закладу на огляд, тобто він розумів, що його лише відсторонюють від подальшого керування автомобілем, а не притягають до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протоколу складалось та йому не вручалось. 

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення виражається, зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії та/або інші особи, які керують транспортного засобу.
Відтак, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати зокрема, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).
Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Розділу І Інструкції).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.3 Розділу І Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку наявності підстав вважати, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. Що стосується наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, то в такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі і лише після цього, якщо особа відмовилась від проходження такого огляду, працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від огляду.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх
справ України 07.11.2015 № 1395 та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису події, яка мала місце 28.01.2026, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 повідомляє, що бажає скористатися правом на телефонний дзвінок, на що поліцейський відповів, що він може скористатися таким правом. Одразу ж після того поліцейський, не даючи фактично можливості (часу) ОСОБА_1 здійснити телефонний дзвінок та скористатись правовою допомогою, запитує ще раз чи буде він проходити огляд у медичному закладі, на що пасажир автомобіля, а не ОСОБА_1 , повідомляє, що не буде. Після того, поліцейський не роз`яснюючи наслідків відмови від проходження огляду та фактично не з`ясувавши у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі та не отримавши остаточну відмову останнього, повідомляє ОСОБА_1 , що на нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому ОСОБА_1 наголошував, що не вживав наркотичних речовин та алкоголю. Остаточна відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції не зафіксована.

Також працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки і наркотичного, і алкогольного сп`яніння, але з не відомих причин не пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Окрім того, як на ознаку сп`яніння поліцейський вказує на поведінку ОСОБА_1 , що полягає у тому, що він не пам`ятає точної адреси свого проживання та не показав вогнегасник.
Однак, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у направленні до медичного закладу не вказано такої ознаки.
Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні до медичного закладу зазначені ознаки сп`яніння про які ОСОБА_1 не повідомляли під час розмови, тобто при спілкування з ним працівниками поліції виявлені не були. 

При цьому, під час спілкування працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе відповідно до обстановки, не проявляв жодних ознак агресії або іншої поведінки, що не відповідає обстановці, реагував на вимоги поліцейських показати документи, відкрив багажник автомобіля, а також сам ставив працівникам поліції питання.

Згідно направлення на медичний огляд, то таке складено о 10:30 год.
Однак, з наданого відеозапису не видно щоб поліцейський складав таке направлення.
Більше того, про виявлені на думку поліцейського ознаки сп`яніння, останній повідомляє о 10:33 год. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений о 10:56 год., тоді як фіксування поліцейським завершено о 10:38 год., після того як ОСОБА_1 поїхав з місця події. 
Тобто, з наданого відеозапису видно, що поліцейський, не складаючи протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не даючи можливості ознайомитись з таким протоколом, надати свої пояснення, повідомляє ОСОБА_1 , що той може їхати, хоча і фактично відсторонюючи його від керування транспортним засобом. 

Також з наданого відео видно, що ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля, чекає, що працівники поліції його супроводжуватимуть, тобто він фактично готовий був їхати на огляд до медичного закладу, і той факт що працівники сказали йому що він може їхати та не складали щодо нього протоколу, не вручали направлення до медичного закладу, він розцінював як те, що він відсторонений від подальшого керування, але не притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Поліцейським не складався протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності ОСОБА_1 , примірник такого не вручався ОСОБА_1 , не надавався йому під розписку, не роз`яснювались права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та ст.63 Конституції України саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на істотне порушення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577411 від 28.01.2026, істотне порушення прав ОСОБА_1 , суд визнає такий протокол недопустимим доказом.
Будь-які інші належні, допустимі та достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" 08.07.2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», викладеного у рішеннях Європейського суду з прав людини (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України») доказування (доведеність), зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, чи схожих неспростовних презумпцій факту.
За відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні від 06.12.1988 по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року.

Суддя С.І. Сливка