Провадження № 2/522/939/26
Справа № 522/22729/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року        м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Юрченко В.Ю.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 13.10.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 16 602,99 дол.США.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.12.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №05/12/2008/840-К/1167. В забезпечення виконання зобов`язань між Банком та ОСОБА_1 , укладено договір поруки №05/12/2008/840-П/0-П/1167. Також 05.12.2007 укладено договір поруки між Банком та ОСОБА_2 №05/12/2008/840-П/1167. 03.06.2015 рішенням Малиновського районного суду м.Одеси стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корись ПАТ КБ «НАДРА» заборгованість у розмірі 291 490,91 дол.США та судові витрати у розмірі 3 654 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс». Станом на час подання позову зобов`язання залишається не виконаним, відповідачі ухиляються від виконання рішення суду. У зв`язку з чим позивач нараховує 3% річних на стягнуту за рішенням суду суму у період з 02.04.2017 по 24.02.2019, оскільки за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 стягнуто 3% річних рішенням Малиновського районного суду м.Одеси у справі №521/8472/23. 
Ухвалою суду від 23.10.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 17.11.2025.
З метою належного сповіщення відповідачів, розгляд справи у судовому засіданні 17.11.2025 відкладено на 25.12.2025.
До суду 22.12.2025 надійшла заява представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи, а 24.12.2025 клопотання про відкладення у зв`язку з відсутністю матеріалів в електронному вигляді.
Розгляд справи у судовому засіданні 25.12.2025 відкладено на 03.02.2026 внаслідок задоволення клопотання представника відповідача.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 повторно 03.02.2026 звернувся до суду з клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зайнятістю в іншому судовому процесі.
Розгляд справи у судовому засіданні 03.02.2026 відкладено на 19.03.2026.
У судове засідання 19.03.2026 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник позивача ОСОБА_5 19.03.2026 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 черговий раз 19.03.2026 подав клопотанн про відкладення розгляду справи.
Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, адвокат вказує, що перебуває на лікарняному, однак будь-яких доказів на підтвердження такого суду не надає.
Правом на подання відзиву представник відповідача не скористався.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 20 березня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №05/12/2007/840-К/1167.
У забезпечення виконання кредитних зобов`язань 05 грудня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №05/12/2008/840-П/1167.
Також у забезпечення виконання кредитних зобов`язань 05 грудня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №05/12/2008/840-П/1167.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року у справі №521/19655/14-ц задоволено позов, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «НАДРА» солідарно заборгованість в сумі 291 490,91 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 3 419 322,46 грн.
24 квітня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги.
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2021 року у справі №521/19655/14-ц змінено стягувача ПАТ КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами №521/19655/14-ц.
08 серпня 2023 року Малиновським районним судом м.Одеси ухвалено заочне рішення у справі №521/8472/23, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» грошову суму у розмірі 20 460,20 доларів США, що еквівалентно 748 200,86 грн. З заочного рішення вбачається, що стягнуто 3% річних у період з 23 жовтня 2019 року до 23 лютого 2022 року.
З автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження боржником у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем – АТ КБ «Надра» відкривалося 18.06.2019 та було завершено, що з урахуванням зупинених строків свідчить про те, що стягуваем не пропущений строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У відповідності до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України).
Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання».
Вимога щодо відповідальності позичальника за невиконання грошового зобов`язання 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розрахунку позивача застосовані у період з 02.04.2017 по 23.02.2022 та складає 16 602,99 доларів США.
Наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника.
Таке прострочення є тривалим порушенням, тому право на позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат виникло у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. (постанова ВП ВС від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц).
Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником.
Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру.
Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.
Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.
Враховуючи викладене, розмір 3% річних не спростований відповідачами, суд дійшов висновку про стягнення зазначених позивачем сум.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно ч.1,2ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 10 290,61 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.02.2026.
У зв`язку з задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами - задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (код ЄДРПОУ 42251700, м.Одеса, вул. Італійська, буд.36, офіс 308) три відсотки річних у розмірі 16 602 (шістнадцять тисяч шістсот два) долари США 99 (дев`яносто дев`ять) центів.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (код ЄДРПОУ 42251700, м.Одеса, вул. Італійська, буд.36, офіс 308) суму сплаченого судового збору у розмірі 10 290 (десять тисяч двісті дев`яносто) гривень 61 (шістдесят одна) копійка, тобто по 5 145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять) гривень 30 (тридцять) копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 20 березня 2026 року.

Суддя          В.Я.Бондар