Справа № 420/34600/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Одеса

Зала судових засідань №22
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
За участю секретаря Поліщука О.В. 
За участю сторін: 
Від позивача: Нечепуренко І.О. 
Від відповідача: Соколовська А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (код ЄДРПОУ 01860124; місцезнаходження: вул. Промислова, буд. 7, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631; місцезнаходження: вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, Одеська область, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року Одеським окружним адміністративним судом зареєстрована позовна заява Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (сформована в системі «Електронний суд» 13.10.2025 року) до Одеської митниці, у якій представник позивача просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці щодо Заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р., яким відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави; 
зобов`язати Одеську митницю надати дозвіл на поміщення товару «Приймально передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави; 
стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою суду від 20.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 18.11.2025 року; зобов`язано ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» у строк до 13.11.2025 року подати суду додатки до позовної заяви у паперовому вигляді, зазначені у переліку додатків до позовної заяви. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Просат» розмістило в митному режимі митний склад на митному складі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вантаж «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», які задекларовані електронними митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017 р. Після закінчення дозволеного строку зберігання вантажу в митному режимі митний склад ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як утримувач митного складу, звернулося до Одеської митниці двома листами: Лист від 26.12.2019р. № 01-16/301 та Лист від 29.09.2020р. № 01-16/331, якими зверталось до Одеської митниці щодо подальшої долі товару: «…у порядку п. 5 ст. 125 МКУ просимо прийняти вантаж на склад митного органу». Відповідь не було отримано. Майже через 1 рік ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» отримало на свою адресу від Одеської митниці лист № 7.10-2/28.2-01/13/1666 від 09.02.2021р., в якому було написано: «Звертаємо увагу на те, що Одеською митницею Держмитслужби неодноразово було Вам наголошено на необхідності вжиття вичерпних заходів реагування щодо товарів, які зберігаються на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» понад встановлений строк» та «… пропонуємо невідкладно вжити вичерпні заходи реагування щодо товарів…». В подальшому, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» неодноразово зверталося до Одеської митниці щодо подальшої долі вантажу та з проханням прийняти вантаж на склад митного органу. З цього приводу, були направлені на адресу Одеської митниці наступні листи : № 01-16/349 від 01.03.2021р., № 01-16/351 від 01.03.2021р., № 01-16/25 від 14.01.2022р., № 30-08/01 від 30.08.2022р., № 22 від 13.03.2023р. У відповідь митниця надсилала листи з майже однаковим текстом про: «необхідності вжиття вичерпних заходів реагування щодо товарів» та «пропонуємо невідкладно вжити вичерпні заходи реагування». ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» додатково зверталося з заявами (вих. № 21/01 від 21.02.2023р. та 0703-01 від 07.03.2023р.) з проханням надати дозвіл на поміщення вантажу у митний режим відмови на користь держави. Одеська митниця відхилила дані заяви за надуманими підставами - спочатку нібито заяву подано не власником вантажу (рішення про відмову від 23.02.2023 р.), а згодом - про нібито закінчення строку придатності товару (рішення про відмову від 09.03.2023 р.). Згодом рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/24072/23 «Визнати протиправними дії Одеської митниці з відмови у наданні дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» за заявою №0703-01 від 07.03.2023 року на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави», та «Зобов`язати Одеську митницю повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» №0703-01 від 07.03.2023 року про надання дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні». Одеська митниця не оскаржувала вказане рішення у апеляційній інстанції. 05.12.2024 р. Одеською митницею було винесено рішення за повторним розглядом Заяви № 0703-01 від 07.03.2021 р. з відмовою у наданні дозволу на поміщення у митний режим відмови на користь держави. Одночасно митницею був наданий лист № 7.10-3/28-02-04/13/21383 від 05.12.2024 р., в якому відповідач намагався обґрунтувати своє рішення. Але, ці доводи майже повністю повторюють текст з листа Одеської митниці дворічної давнини при першому розгляді вищевказаної заяви, та основна причина однакова - «…не можуть бути прийняті на склад митниці товари, які втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності…». Знову рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4515/25 «Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці від 05.12.2024 р. щодо заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р., яким відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які булирозміщені за митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017 р.) у митний режим відмови на користь держави. Зобов`язати Одеську митницю повторно розглянути заяву № 0703-01 від 07.03.2023 р. про надання дозволу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.01.2025 р. № UA500000202513. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.01.2025 р. № UA500000202514.». Після цього, знову в порушення ч. 3 Розділу VII. «Відмова на користь держави» Наказу Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 р. «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму»: «Рішення про надання дозволу на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави або про відмову у наданні такого дозволу приймається митним органом з урахуванням положень Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 427, не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви», Одеська митниця надала відповідь на заяву тільки 10.10.2025 р. після того, як на її адресу був направлений адвокатський запит з вимогою надати інформацію щодо прийнятого рішення та надати копії відповідних документів. Одеська митниця у відповіді на адвокатський запит надала беззмістовну інформацію, проте запитувані адвокатом документи так і не були надані, посилаючись на нібито те, що: «… інформація та документи, які запитуються в пунктах 3,4,5 адвокатського запиту відносяться до службової інформації, відтак не підлягають розголошенню». Така позиція Одеської митниці викликає подив, адже, наприклад, по вже згаданій справі № 420/4515/25 відповідач надавав копію Доповідної записки № 10-02/10 02/52419 від 11.11.2024 р. голови робочої групи - заступника начальника відділу правової роботи юридичного управління Одеської митниці Сергія Созанського на адресу в.о. Начальника митниці Андрія Колівера; а також копію Доповідної записки № 7.10-17/684 від 24.07.2023 р. в.о. Начальника управління забезпечення митного контролю та оформлення Олександра Холопова на адресу в.о. Начальника Одеської митниці Юрія Єрмакова. Вважає, що така зміна позиції щодо надання документів свідчить про свідоме приховування інформації, оскільки Одеська митниця винесла неправомірне рішення з розгляду Заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р. про надання дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на поміщення товарів «Приймально передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави . Відповідно, Одеська митниця мала виконати рішення суду не пізніше 3-х робочих днів після набрання ним законної сили, тобто - 05.09.2025 р., а фактично повідомила ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» про прийняте рішення - 10.10.2025 р. (дата надсилання відповіді на адвокатський запит). Одеська митниця стверджує, що повідомляла позивача про прийняте рішення ще 25.09.2025 р. шляхом направлення документів на електронну скриньку. На підтвердження цього надала скріншот з невідомої комп`ютерної програми. навіть ознайомившись з цим скріншотом, одразу видно, що графи «Одержано» та «Відмітка про отримання» - пусті. Таке надсилання митним органом не може вважатися належним повідомленням заявника про прийняте рішення.
23.10.2025 року позивач на виконання ухвали суду від 20.10.2025 року надав копії додатків позовної заяви в паперовому вигляді.
04.11.2025 року Одеська митниця подала до суд відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та обгрунтовує його тим, що з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі №420/4515/25 в частині повторного розгляду заяви приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» від 07.03.2023 № 0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави, Одеською митницею повторно було розглянуто звернення ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», надіслане листом від 03.09.2025 № 90. Членами Робочої групи було здійснено вихід на територію ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» у супроводі представників останнього: Штанька А. та Боканча С. та частково візуально оглянуто товар «Приймальнопередавальні базові станції XW6408-18», який зберігається на відкритій площадці митного складу 13-А на території ПрАТ«Іллічівськзовніштранс» (м. Чорноморськ, вул. Промислова, 5). Товар знаходиться у розібраному стані у коробках без ознак ідентифікації (маркування). Здійснено фотофіксацію. Робоча група оглянувши товар, виявила, що він є непридатним, оскільки він знаходиться під відкритим небом, коробки є пошкоджені (замочені дощовою водою). ПрАТ«Іллічівськзовніштранс» відповідна експертиза придатності для використання товару не проводилась, оскільки вона для підприємства є затратною. В разі якщо товар непридатний для експлуатації він не може бути реалізований митницею, а тому підлягає знищенню. Держава в особі митниці понесе значні витрати на таке знищення. У зв`язку з цим, робоча група прийшла до висновку, що вищевказаний товар не може бути розміщений на склад митниці, а тому не може бути поміщений в митний режим відмови на користь держави. Також зазначає, що Одеською митницею було направлено лист від 03.04.2025 № 7.10-2/10-02/14/5267 генеральному директору Українського державного центру радіочастот Володимиру Корсуну з проханням надати інформацію щодо використання на території України приймальнопередавальних базових станцій стандарту McWill (робочий діапазон 1800 МГц, торговельна марка XINWEI, фірма-виробник - CHONGQING XINWEI TELECOM TECHNOLOGYCO.LTD, країна виробництва - CN та повідомити щодо необхідності наявності спеціального дозволу або ліцензії на реалізацію або використання вищевказаних приймально передавальних базових станцій. На вказаний лист Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» була надана відповідь № 10058/14/7.10-1 від 25.04.25, якою надано наступне роз`яснення з приводу зазначеного питання: «Випуск у відповідний митний режим на митній території України радіообладнання та випромінювальних пристроїв, що мають низький рівень відповідності суттєвим вимогам технічного регламенту радіообладнання, види яких визначає регуляторний орган, здійснюється органами доходів і зборів за умови наявності їх типу в реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, а радіообладнання та випромінювальних пристроїв, експлуатація яких передбачається загальними користувачами радіочастотного ресурсу, - за умови відсутності такого типу радіообладнання чи випромінювальних пристроїв у відповідному переліку заборонених до застосування та ввезення на територію України та/або відповідно до спеціального порядку оформлення реєстру радіообладнання та випромінювальних пристроїв...». При цьому, надання радіообладнання на ринку України дозволяється при наявності декларації про відповідність технічним регламентам та внесення радіообладнання до Реєстру відповідно до частини 13 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою КМУ від 24 травня 2017 року № 355. Відповідно до вимог, які визначені у графі 8 «Особливості застосування радіотехнологій» Плану, введення в експлуатацію і використання таких «Прийомо передавальні базові станції XW6408-18» здійснюється на підставі ліцензії на користування радіочастотним спектром та задіяного присвоєння радіочастоти із проведенням розрахунку електромагнітної сумісності. Крім того, відповідно до наявної в УДЦР інформації, радіообладнання типу «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» використовувалось оператором електронних комунікацій ТОВ «ПРОСАТ» на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України для широкосмугового радіодоступу (радіозв`язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території 27 регіонів України від 13.07.2015 № 8080. Станом на 16.04.2025 в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц. З урахуванням вищенаведеного, за умови можливого розміщення зазначених «Приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill» в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань. В Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку № 427. З огляду на викладене, враховуючи вимоги частини третьої статті 184 МК України, Перелік № 427, лист Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», згідно Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 657 від 31.05.2012, Одеська митниця повторно відмовила у надані дозволу на поміщення товарів, а саме «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави. Посилання позивача на те, що інформація від ДП «Український державний центр радіочастот» (УДЦР) станом на 16.04.2025 року є неактуальною через те, що повторний розгляд заяви відбувся після 02.09.2025 року, є неспроможним як з точки зору права, так і виходячи зі змісту наведеного відзиву Одеської митниці. Так, Одеська митниця акцентує увагу на тому, що інформація від УДЦР не є такою, що втрачає чинність або автоматично стає неактуальною лише з фактом спливу певного строку. Зміст відповіді УДЦР від 25.04.2025 р. не є ситуативним чи прив`язаним до обмеженого проміжку часу - у ній міститься висновок про те, що на території України немає діючих користувачів радіочастотного діапазону 1785- 1805 МГц, який є критично важливим для функціонування базових станцій XW6408-18. Ця обставина не залежить від того, чи пройшло два, три чи чотири місяці - відсутність користувачів радіочастотного ресурсу є фактом, який підтверджує не просто технічну неактуальність обладнання, а його фактичну неможливість використання на території України. Таким чином, митниця не може погодитись із тезою позивача, що вказана інформація є застарілою, оскільки позивачем не наведено жодного доказу, що стан речей у сфері користування частотами змінився, чи що базові станції набули можливості застосування за призначенням. Також зазначає, що аргументація позивача щодо того, що хтось потенційно може отримати ліцензію на користування радіочастотним ресурсом України у діапазоні 1785-1805 МГц у майбутньому, не ґрунтується на вимогах законодавства та не відповідає обставинам, які були належним чином встановлені Одеською митницею. По суті, позивач намагається підмінити реальну правову ситуацію потенційними очікуваннями, що суперечить чинному регулюванню митних процедур та принципам управління державним майном. Митниця має діяти відповідно до норм діючого законодавства та наявних обставин, а не орієнтуватися на гіпотетичні зміни, які можуть або не можуть статися в майбутньому. Станом на момент прийняття рішення, базові станції XW6408-18 не можуть бути використані через відсутність призначених частотних присвоєнь, а відповідно-не можуть бути кваліфіковані як ліквідні чи такі, що потенційно компенсують витрати на їх передання або реалізацію.
12.11.2025 року позивач подав до суду відповідь на відзив та зазначає стосовно першого пункту відзиву, що «суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення». Рішення Одеської митниці щодо відмови на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави визнавались неправомірними та скасовувались Одеським окружним адміністративним судом вже двічі (справи № 420/24072/23 та № 420/4515/25). При цьому, аргументація відповідача на відмову залишалась і залишається незмінною. Таким чином, Одеська митниця свідомо продовжує діяти у протиправний спосіб, порушуючи права не тільки ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» як утримувача митного складу, а й держави Україна, оскільки всіляко ухиляється від приймання товару вартістю більше 10 млн. доларів США, яке можна згодом за відповідною процедурою реалізувати та внести отримані кошти до державного бюджету. Стосовно другого пункту відзиву. Одеська митниця заявляє, що: «під час розгляду звернення … були взяті до уваги результати та матеріали попереднього рішення Одеської митниці, що базувались на матеріалах робочої групи, якою було здійснено огляд товарів…». А це вже виглядає як правовий нігілізм з боку відповідача, адже Одеським окружним адміністративним судом у справі № 420/4515/25 вже розглядалась та давалась правова оцінка цьому «висновку групи», суд зазначав: «За викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що огляд товару було проведено відповідачем поверхово, без обстеження усього товару та дослідження технічної документації на нього (щодо обмеженого строку придатності чи строку експлуатації), та безпідставно зроблено висновок про те, що строк придатності товару для споживання або використання закінчився ». Тому аргумент відповідача про нібито «закінчення строку придатності/використання товару» є нікчемним. Стосовно третього пункту відзиву. Відповідач посилається на свій лист № 7.10 2/10-02/14/5267 від 03.04.2025 р. до ДП «Український державний центр радіочастот», та лист-відповідь державного підприємства № 10058/14/7.101 від 25.04.2025 р. Однак, відповідач не надає в додатках копії цих листів, тому ані позивач, ні суд не в змозі ознайомитись з їх змістом. ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» в свою чергу намагалось отримати вказані листи, направивши на адресу відповідача адвокатський запит, але Одеською митницею були проігноровані законні вимоги адвоката, та листи не були надані. Тому, вважає, що суд не має брати до уваги аргументи відповідача, які базуються на вищенаведених листах. Стосовно четвертого пункту відзиву. Відповідач знову посилається на лист ДП «Український державний центр радіочастот» від 25.04.2025 р. І, відповідно, до наведених вище ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» аргументів, ці доводи відповідача також не мають братися до уваги. Крім того, жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує заявника доводити, що «… стан речей у сфері користування частотами змінився…». Стосовно п`ятого пункту відзиву. Одеська митниця пише: «станом на момент прийняття рішення, базові станції ХW6408-18 не можуть бути використані через відсутність призначених частотних присвоєнь, а відповідно - не можуть бути кваліфіковані як ліквідні чи такі, що потенційно компенсують витрати на їх передання або реалізацію». Стосовно цього твердження виникають два зауваження: 1) яким чином нібито «відсутність призначених частотних присвоєнь» унеможливлює заявити товар у митний режим, адже ані Митний кодекс Україні, ні інші нормативно правові акти не містять заборон щодо цього. З боку Одеської митниці не було жодних заперечень / зауважень, коли цей товар за двома митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017 р. розміщувався у митний режим митний склад. 2) відповідач вважає що реалізація товару не компенсує його витрати на передання або реалізацію. При цьому, Одеська митниця не надає жодних розрахунків (калькуляції) можливих витрат. Відповідачу добре відомо, що судом у справі № 420/4515/25 вже висловлювалась правова позиція стосовно цього: «Також свідок ОСОБА_1 повідомив, що він телефонував на декілька підприємств, яким міг бути цікавий цей товар, але представники підприємств йому сказали, що з таким частотним діапазоном, в якому працюють приймально-передавальні базові станції XW6408-18, ці підприємства не працюють. Також свідок зазначив, що Управління зв`язку телефоном повідомило йому про відсутність в Україні підприємств, що мають ліцензію на роботу в частотному діапазоні, в якому працюють зазначені приймальнопередавальні базові станції. Суд вказані показання свідка ОСОБА_1 не бере до уваги, оскільки доказів на підтвердження вчинення робочою групою зазначених дій відповідач суду не надав, у доповідній записці голови робочої групи ці дії не відображені, оскаржуване рішення від 05.12.2024 року зазначених обставин як підстави прийняття цього рішення не містить ». Стосовно шостого пункту відзиву. Одеська митниця, всупереч рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 р. по справі № 420/4515/25, посилається та аргументує своє рішення про відмову на нібито: «товар … перебуває у пошкодженому стані, втратили ознаки придатності до використання..»; «… митний орган обґрунтовано дійшов висновку про відсутність економічного сенсу у їх прийнятті». Вказане вже неодноразово спростовувалось як судом, так і ПрАТ «Іллічівськзовніштранс». Стосовно сьомого пункту відзиву. Відповідач чомусь замовчує той факт, що ним повинно було бути виконане рішення суду по справі №420/4515/25 одразу як воно набере законної сили, не чекаючи від товариства повторного листа з вимогою виконати рішення суду і розглянути заяву. Посилання відповідача, що нібито положення Наказу Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 р. «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» не застосовують до строків розгляду даної заяви взагалі не витримує ніякої критики, адже вказаний наказ не містить норми щодо «повторного» розгляду - він любу заяву про поміщення товару у відповідний митний режим розглядає як нову, рішення по якій митним органом має бути винесене протягом трьох робочих днів.
13.11.2025 року позивач подав до суду клопотання про витребування у Одеської митниці, ів:
-Службову записку від 04.09.2025 р. № 28-02-04/28-02-04/44238 до юридичного управління та відповідь на неї;
- Службову записку від 05.09.2025 р. № 28-02-04/28-02-04/44345 до управління адміністративно-господарської діяльності та відповідь на неї; 
-Лист Одеської митниці від 03.04.2025 р. № 7.10-2/10-02/14/5267 до Українського державного центру радіочастот; 
-Лист Українського державного центру радіочастот від 25.04.2025 р. №10058/14/7.10-1 до Одеської митниці.
14.11.2025 року Одеська митниця подала до суду заперечення на клопотання про витребування та обгрунтовує його тим, що запитувані документи - службові записки від 04.09.2025 № 28 02-04/28-02-04/44238 та від 05.09.2025 № 28-02-04/28-02-04/44345 - є внутрівідомчими документами, які містять службову інформацію з обмеженим доступом, що безпосередньо пов`язана з внутрішнім процесом організаційно-розпорядчої діяльності митниці. Розголошення такої інформації без наявності передбачених законом підстав суперечить вимогам статті 11 Митного кодексу України та статей 6, 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Отже, надання суду зазначених службових записок є неможливим, оскільки це призвело б до розголошення службової інформації з обмеженим доступом. Додатково зазначає, що вказані службові записки не були підставою для відмови у наданні дозволу на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави.
18.11.2025 року Одеська митниця подала до суду заперечення на відповідь на відзив та зазначає, що з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі № 420/4515/25 в частині повторного розгляду заяви приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» від 07.03.2023 № 0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави, Одеською митницею повторно було розглянуто звернення ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», надіслане листом від 03.09.2025 № 90. Наголошує, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Зауважує, що при застосуванні режиму відмови від товарів на користь держави простежується виключення з загальних правил. По-перше, законодавством для даного режиму встановлено обмеження щодо поміщення окремих видів товарів. По-друге, цей режим може використовуватися тільки з дозволу митного органу за умови, що відмова від товарів або транспортних засобів не спричинить для держави жодних витрат, що товар ліквідний, тобто вартість цілком окупить усі витрати митного органу з його реалізації. Таким чином, відповідно до положень Митного кодексу України, особливості митного режиму відмови на користь держави виражаються у тому, що вказаний режим, з метою виключення завдання шкоди охоронюваним суспільним відносинам у сфері митно-правового регулювання, застосовується виключно за наявності дозволу керівника або вповноваженої ним посадової особи митного органу, у зоні діяльності якого перебувають такі товари. Зазначає, що лист Українського державного центру радіочастот від 25.04.2025 р. № 10058/14/7.10-1 до Одеської митниці разом із додатком надаються разом із даним запереченням на відповідь на відзив. Також зазначає, що позиція позивача щодо того, що «відсутність частотних присвоєнь» нібито не може бути підставою для відмови у розміщенні товару в режим відмови на користь держави, є хибною як з правової, так і з фактичної точки зору. Одеська митниця у відзиві не стверджує, що відсутність частот сама по собі є забороною для заявлення товару у певний митний режим. Мова йде про інше: про ліквідність товару, можливість його подальшої реалізації, економічну доцільність передачі його державі та заборону на покладення на державу витрат, прямо передбачену законодавством. У відзиві митниця наголошує: у разі відсутності частот базові станції не можуть бути використані на території України жодним оператором, що означає їх фактичну непотрібність та неможливість реалізації, а отже - недотримання однієї з базових умов режиму відмови на користь держави, а саме - відсутності витрат бюджету та наявності економічної вигоди від передачі товару державі. Саме в цьому контексті посилання митниці на відсутність частотних присвоєнь є правомірним та логічним, а не довільним чи формальним твердженням. У поданому відзиві чітко зазначено, що за умови, коли в Україні не існує підприємства, здатного експлуатувати базові станції стандарту McWill, митний орган у разі прийняття товару був би змушений здійснити їх утилізацію за рахунок бюджету, що прямо суперечить вимогам Переліку № 427 та статті 184 МК України Відмова ґрунтується не на технічному факті відсутності частот як такому, а на економічних наслідках, що випливають із цієї обставини. Таким чином, твердження позивача про «заборону» або «обмеження» є спотворенням позиції митного органу. Позиція позивача про те, що митниця «не надала калькуляцій можливих витрат», а тому її висновок про економічну недоцільність нібито є необґрунтованим, не відповідає суті правового регулювання митного режиму відмови на користь держави. Законодавство не покладає на митний орган обов`язку проводити бухгалтерські чи фінансові розрахунки у формі кошторисів, калькуляцій або комерційних оцінок для того, щоб відмовити у прийнятті товару, який очевидно не має ліквідності або перебуває у стані, що унеможливлює його подальшу реалізацію. На митницю покладається інший обов`язок - врахувати економічний наслідок передачі товару державі, і митниця має право робити цей висновок, виходячи з об`єктивних характеристик товару та встановлених фактичних обставин.
У судовому засіданні 18.11.2025 року суд постановив клопотання представника позивача задовольнити та зобов`язав Одеську митницю надати витребувані докази; оголошено перерву до 02.12.2025 року.
27.11.2025 року Одеська митниця подала до суду витребувані докази.
01.12.2025 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, у якій просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці щодо Заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р., яке було винесене після рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 р. по справі № 420/4515/25 (яким зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути Заяву № 0703-01 від 07.03.2023 р.), а також яке є додатком до листа Одеської митниці № 7.10-3/28 02-04/13/14579 від 25.09.2025 р.; та яким відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави;
зобов`язати Одеську митницю надати дозвіл на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави;
стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Судове засідання 02.12.2025 року перенесено на 15.01.2026 року у зв`язку із перебування судді у відпустці.
Ухвалою суду від 15.01.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2026 року.
У судовому засіданні 10.02.2026 року оголошено перерву до 26.02.2026 року.
У судовому засіданні 26.02.2026 року оголошено перерву до 17.03.2026 року.
Судове засідання 17.03.2026 року перенесено на 02.04.2026 року у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.
У судовому засіданні 02.04.2026 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, заслухавши надані пояснення, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що у 2015 році між ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» та ТОВ «Просат» встановилися договірні відносини шляхом укладання двох договорів, а саме: Договору зберігання вантажів на митному складі № 15-49 від 17.03.2015 р.(т.1 а.с. зворот 168-170) та Договору доручення № 15-50 від 17.03.2015 р.
Згідно договору зберігання на митному складі №15-49 від 17.03.2015 року, ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" (як виконавець) та ТОВ "Просат" (як замовник) домовились, що замовник уповноважує, виконавець приймає на себе зобов`язання щодо декларування, приймання та зберігання на митному ліцензійному складі виконавця вантажу замовника, а також видачі його за вказівкою замовника.
Відповідно до договору доручення №15-50 від 17.03.2015 року, ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" та ТОВ "Просат" (як замовник) домовились, що замовник доручає, а ІВТ приймає на себе обов`язок від імені та за рахунок замовника виконувати: декларування отриманого та відправленого вантажу; акредитації у митних органах; надання консультаційних та інших послуг у сфері діючого митного законодавства України.
На підставі цих договорів ТОВ «Просат» розмістило в митному режимі митний склад на митному складі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вантаж «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», які задекларовані електронними митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017 р.
По закінченню дозволеного строку зберігання вантажу в митному режимі "митний склад" ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", як утримувач митного складу, звернулося до Одеської митниці двома листами від 26.12.2019 року за вих. №01-16/301 та від 29.09.2020 року за вих. №01-16/33(т.1 а.с.67-68), в яких зазначило, що у зв`язку з відсутністю вказівок вантажовласника - ТОВ "Просат" щодо подальших дій відносно вантажу - прийомо-передавальних базових станцій, ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" просить Одеську митницю в порядку п.5 ст.125 МКУ прийняти вантаж на склад митного органу. 
Вищевказані листи від 26.12.2019 року за вих. №01-16/301 та від 29.09.2020 року за вих. №01-16/33 були отримані Одеської митницею, чого відповідач не заперечував.
У відповідь на вищезазначені звернення листом №7.10-2/28.2-01/13/1666 від 09.02.2021 року Одеська митниця зазначила про необхідність вжиття вичерпних заходів реагування щодо товарів, які зберігаються на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" понад встановлений строк. Одеська митниця, посилаючись на ст. 125 МК України, зазначила, що на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" продовжують зберігатися товари, граничний термін зберігання яких вичерпано, зокрема, прийомно-передавальні базові станції за митною декларацією №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 року (термін зберігання закінчився 14.12.2019 року) та за митною декларацією №UA500090/2017/007691 від 20.12.2020 року (термін зберігання закінчився 30.08.2020 року). У цьому ж листі Одеська митниця запропонувала позивачу щодо товарів, які зберігаються на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" понад встановлений строк, вжити вичерпних заходів реагування, передбачених ч.3 ст.125 МК України та ч.4 ст.204 МК України.
Надалі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» зверталося до Одеської митниці щодо подальшої долі вантажу та з проханням прийняти вантаж на склад митного органу листами: №01-16/349 від 01.03.2021 р., № 01-16/351 від 01.03.2021 р., № 01-16/25 від 14.01.2022 р., № 30-08/01 від 30.08.2022 р., № 22 від 13.03.2023 р.(т.1 а.с.69-76).
Також ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» додатково зверталося із заявами (вих. №21/01 від 21.02.2023 р. та 0703-01 від 07.03.2023 р.) з проханням надати дозвіл на поміщення вантажу у митний режим відмови на користь держави(т.1 а.с.117).
Одеська митниця відхилила дані заяви(т.1 а.с.118).
Вважаючи такі дії Одеської митниці неправомірними, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року у справі № 420/24072/23 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" до Одеської митниці задоволено частково.
Вказаним рішенням визнано протиправними дії Одеської митниці з відмови у наданні дозволу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" за заявою №0703-01 від 07.03.2023 року на поміщення товарів "Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18" у митний режим відмови на користь держави.
Визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці №331 від 31.07.2023 року "Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу", відповідно до якого було анульовано дозвіл №M/0048/V/03 на відкриття та експлуатацію митного складу, наданий ПрАТ "Іллічівськзовніштранс".
Зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" №0703-01 від 07.03.2023 року про надання дозволу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" на поміщення товарів "Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18" у митний режим відмови на користь держави та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Вказане рішення набрало законної сили 28.05.2024 року.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі № 420/24072/23 Одеською митницею було повторно розглянуто заяву ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" № 0703-01 від 07.03.2023 року про надання дозволу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" на поміщення товарів «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави.
Відповідно до наказу від 27.06.2024 № 394 «Про утворення робочої групи» Одеською митницею утворено робочу групу з розгляду питання доцільності та законності поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави.
Згідно доповідної записки голови робочої групи Созанського С.А. від 11.11.2024 № 10-02/52419, членами робочої групи було здійснено вихід на територію ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" у супроводі представників останнього: Штанька А. та Боканча С., а також здійснено відповідний огляд товарів, розміщених на ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", та проведено їх аналіз в розрізі тих, що мають матеріальну цінність та можуть бути поміщеними в митний режим відмови на користь держави. Членами Робочої групи частково візуально оглянуто товар «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», який зберігається на відкритій площадці митного складу 13-А на території ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" (м. Чорноморськ, вул. Промислова, 5). Товар знаходиться у розібраному стані у коробках без ознак ідентифікації (маркування). Здійснено фотофіксацію(т. 1 .с.105-108).
Робоча група, оглянувши товар, виявила, що він є непридатним, оскільки він знаходиться під відкритим небом, коробки є пошкодженими (замоченими дощовою водою). ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" відповідна експертиза придатності для використання товару не проводилась, оскільки вона для підприємства є затратною. В разі якщо товар непридатний для експлуатації він не може бути реалізований митницею, а тому підлягає знищенню. Держава в особі митниці понесе значні витрати на таке знищення.
Враховуючи вимоги частини 3 статті 184 МКУ, Постанови КМУ від 21.05.2012 №427, відповідно до Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 657 від 31.05.2012, Одеська митниця супровідним листом від 05.12.2024 № 7.10-3/28-02-04/13/21383 повторно відмовила у наданні дозволу на поміщення товарів, а саме: «Прийомо-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави.
Також судом встановлено, що Одеською митницею було складено Акти про виявлення факту неподання або порушення строку подання митних декларацій від 07.01.2025 № UA 500080/2025/001-АПС, від 07.01.2025 № UA 500080/2025/002-АПС, якими встановлено факт порушення строку подання митних декларацій, що є порушенням вимог законодавства України з питань митної справи: ст.ст.125, 129 МК України.
На підставі актів перевірки від 07.01.2025 №UA500080/2025/001-АПС від 07.01.2025 № UA 500080/2025/002-АПС Одеською митницею було прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 10.01.2025 р. № UA500000202513, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 340 грн. за платежем «Штраф за порушення податкового законодавства»;
- від 10.01.2025 р. № UA500000202514, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1020 грн. за платежем «Штраф за порушення податкового законодавства» .
Згідно доданого до податкових повідомлень-рішень Переліку актів про виявлення факту порушення строку подання митної декларації та реквізитів митної декларації, штрафна санкція застосована до позивача на підставі п.120.1 ст.120 ПК України.
ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" знову звернувся до Одеського окружного адміністративного суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року у справі №420/4515/25 визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці від 05.12.2024 р. щодо заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р., яким відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями № UA500090/2017/007741 від 21.12.2017 р. та № UA500090/2017/007691 від 20.12.2017 р.) у митний режим відмови на користь держави.
Зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяву № 0703-01 від 07.03.2023 р. про надання дозволу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.01.2025 р. № UA500000202513. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.01.2025 р. № UA500000202514.
У решті позову - відмовлено.
03.09.2025 року ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" звернувся із заявою №90, в якій зазначив, що 02 вересня 2025 року набула чинності Постанова п`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеса у справі №420/4515/25 за адміністративним позовом ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» до Одеської митниці. У зв`язку з цим просило повторно розглянути заяву ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» від 07.03.2023 року №0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави(т. 1 а.с.141).
25.09.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду листа від 03.09.2025 року №90 надіслала лист генаральному директору ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", в якому зазначила: «В мотивувальній частині рішення суд зробив наступні висновки. Вирішуючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на поміщення товару Приймально-передавальні базові станції XW6408-18 (які були розміщені за митними деклараціями від 21.12.2017 № UA500090/2017/007741 та від 20.12.2017 № UA500090/2017/007691) у митний режим відмови на користь держави, суд зазначає таке. Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Суд вважає, що в даному випадку відповідач має дискреційні повноваження з прийняття рішення за заявою позивача від 07.03.2023 № 0703 01, а тому підстави для покладення на відповідача зазначеного зобов`язання суд не вбачає. Також, Одеською митницею було направлено лист від 03.04.2025 № 7.10 2/10-02/14/5267 генеральному директору Українського державного центру радіочастот Володимиру Корсуну з проханням надати інформацію щодо використання на території України приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill (робочий діапазон 1800 МГц, торговельна марка - XINWEI, фірма-виробник - CHONGQING XINWEI TELECOM TECHNOLOGYCO.LTD, країна виробництва - CN та повідомити щодо необхідності наявності спеціального дозволу або ліцензії на реалізацію або використання вищевказаних приймально-передавальних базових станцій. На вказаний лист Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» була надана відповідь № 10058/14/7.10-1 від 25.04.25, якою надано наступне роз`яснення з приводу зазначеного питання: «Випуск у відповідний митний режим на митній території України радіообладнання та випромінювальних пристроїв, що мають низький рівень відповідності суттєвим вимогам технічного регламенту радіообладнання, види яких визначає регуляторний орган, здійснюється органами доходів і зборів за умови наявності їх типу в реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, а радіообладнання та випромінювальних пристроїв, експлуатація яких передбачається загальними користувачами радіочастотного ресурсу, - за умови відсутності такого типу радіообладнання чи випромінювальних пристроїв у відповідному переліку заборонених до застосування та ввезення на територію України та/або відповідно до спеціального порядку оформлення реєстру радіообладнання та випромінювальних пристроїв ..». При цьому, надання радіообладнання (далі - РО) на ринку України дозволяється при наявності декларації про відповідність технічним регламентам та внесення радіообладнання до Реєстру відповідно до частини 13 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою КМУ від 24 травня 2017 року № 355 (далі - ТРР). Відповідно до вимог, які визначені у графі 8 «Особливості застосування радіотехнологій» Плану, введення в експлуатацію і використання таких БС здійснюється на підставі ліцензії на користування радіочастотним спектром та задіяного присвоєння електромагнітної сумісності. радіочастоти із проведенням розрахунку Крім того, відповідно до наявної в УДЦР інформації, радіообладнання (РО) типу БС XW6408-18 використовувалось оператором електронних комунікацій ТОВ «ПРОСАТ» на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України для широкосмугового радіодоступу (радіозв`язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території 27 регіонів України від 13.07.2015 № 8080. Відповідно до рішення НКЕК від 25.12.2024 № 829 було припинено дію цієї ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України ТОВ «ПРОСАТ». Станом на 16.04.2025 в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц. З урахуванням вищенаведеного, за умови можливого розміщення зазначених приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань. Відповідно до вимог частини 3 статті 184 МК України Кабінет Міністрів України визначає перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави. Відповідно до Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 427 (далі - Перелік № 427), перелік товарів які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави: товари, строк придатності для споживання або використання закінчився; товари, що потребують особливих умов зберігання (у разі, коли митний орган не має можливості забезпечити створення таких умов); товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу; ядерні матеріали, радіоактивні та небезпечні віходи, особливо небезпечні хімічні речовини, отруйні речовини. В Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку № 427. З огляду на викладене, враховуючи вимоги частини третьої статті 184 МК України, Перелік № 427, лист Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», відповідно до Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 657 від 31.05.2012, Одеська митниця повторно відмовляє у надані дозволу на поміщення товарів, а саме: «Прийомо- передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави»(т. 1 а.с. 180-183,113-116).
06.10.2025 року представник ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» звернувся до Одеської митниці із адвокатським запитом, в якому просив:
Повідомити: коли, на яку адресу надсилалась відповідь з додатками на Заяву №0703-01 від 07.03.2023 р. на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави; або кому з представників ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» відповідь була вручена? Надати доказ такого надсилання / вручення.
Надати копії Заяви №0703-01 від 07.03.2023 р. на поміщення товару «Приймально- передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави з відповідною відміткою про прийняте рішення; та супровідний лист Одеської митниці № 7.10-3/28-02-04/13/14579 від 25.09.2025 р. до заяви.
Надати копію службової записки від 04.09.2025 р. № 28-02-04/28-02-04/44238 до юридичного управління; та відповідь на неї.
Надати копію службової записки від 05.09.2025 р. № 28-02-04/28-02-04/44345 до управління адміністративно господарської діяльності; та відповідь на неї. 5. Надати копію листа Одеської митниці від 03.04.2025 р. № 7.10-2/10-02/14/5267 до Українського державного центру радіочастот.
Надати копію листа Українського державного центру радіочастот від 25.04.2025 p. № 10058/14/7.10-1 до Одеської митниці (т. 1 а.с. 204-205, 109-110).
10.10.2025 року Одеська митниця надала відповідь на адвокатський запит, в якій зазначила, що «… Стосовно пунктів 1,2 адвокатського запиту зазначаємо, що листом Одеської митниці від 25.09.2025 № 7.10-3/28-02-04/13/14579 (копія додається) Приватному акціонерному товариству «Іллічівськзовніштранс» надіслано відповідь про результати повторного розгляду заяви від 07.03.2023 № 0703-01 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі № 420/4515/25. Додатком до листа надіслано копію заяви ПрАТ «Іллічівськзовніштранс».
Вказаний лист з додатком було надіслано на електронну адресу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» market@ivt.il.od.ua 25.09.2025 (print screen додається). Стосовно надання інформації щодо пунктів 3 - 5 адвокатського запиту слід зазначити про наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 6 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є службова інформація.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до службової інформації може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана B процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Згідно з частинами першою та третьою статті 11 Митного кодексу України інформація, що стосується митної справи, отримана митними органами, може цілей і не може використовуватися виключно для митних ними розголошуватися без дозволу суб`єкта, осіб чи органу, що надав таку інформацію, зокрема, передаватися третім особам, у тому числі іншим органам державної влади, крім випадків, визначених цим Кодексом та іншими законами України. За розголошення інформації, зазначеної у цій статті, посадові особи митних органів несуть відповідальність згідно із законом.
У зв`язку з тим, що інформація та документи, які запитуються в пунктах 3,4,5 адвокатського запиту, відносяться до службової інформації, вони не підлягають розголошенню. На пункт 6 запиту надіслано копію листа ДП «Український державний центр радіочастот» від 23.05.2025 № 80/09.1.2/6861/25 (вх. Одеської митниці від 25 № 12700/14/7.10-1).» (т. 1а.с. 206-207,111-112).
Одеська митниця прийняла рішення про відмову з розгляду заяви № 0703-01 від 07.03.2023 р. про надання дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на поміщення товарів «Приймально передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави.
Також в матеріалах справи міститься:
-службова записка юридичного управління Одеської митниці від 05.09.2025 року, в якій зазначено, що : «Відповідно до рішення НКЕК від 25.12.2024 № 829 було припинено дію цієї ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України ТОВ «ПРОСАТ». Станом на 16.04.2025 в діапазоні радіочастот 1785-1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785-1805 МГц. З урахуванням вищенаведеного, за умови можливого розміщення зазначених приймально передавальних базових станцій стандарту McWill в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785-1805 МГц. митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань» (т. 2 а.с.11-14);
-службова записка митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці від 04.09.2025 року, в якій зазначено, що «…до митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці надійшла заява ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» від 03.09.2025 вих. № 90 (вх. митниці від 03.09.2025 № 20808/13/7.10-3), зі змісту якої вбачається, що Постанова п`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеси від 02.09.2025 у справі № 420/4515/25 набрала чинність. З огляду на викладене, просимо Вас в термін до 11.00 год. 05.09.2025 надати інформацію щодо набрання законної сили Постанови п`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеси у справі № 420/4515/25» (т. 2 а.с.15);
-службова записка управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці від 05.09.2025 року, в якій зазначено «…щодо опрацювання листа ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» від 03.09.2025 вих. № 90 (вх. митниці від 03.09.2025 № 20808/13/7.10-3) в межах компетенції управління інформуємо про наступне. Рішення щодо поміщення товару у режим відмови на користь держави згідно наказу Одеської митниці від 26.12.2023 № 565 «Про делегування окремих повноважень керівництву митних постів Одеської митниці» приймається керівником відповідного митного поста. Відповідно до пп.6 п.1 статті 238 МКУ товари, заявлені у режим відмови на користь держави відповідно до глави 26 Кодексу, підлягають обов`язковій передачі митному органу для зберігання. Пунктом 3 зазначеної статті визначено, що якщо товари, що підлягають обов`язковій передачі для зберігання митному органу, втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності або з інших причин, вони підлягають знищенню без розміщення на складі митного органу за рахунок утримувача товарів. Розміщення товарів на склад митного органу здійснюється за умови дотриманням вимог Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2012 р. за № 1097/21409 (далі - Порядок 627). Згідно п.5.2. Порядку 627 рішення митниці щодо можливості поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на склад митниці надається особі, яка їх поміщує, у випадках, визначених цим Порядком, на підставі: заяви на ім`я Уповноваженої особи з обґрунтуванням такого поміщення; документів (їх копій), необхідність надання яких передбачено Кодексом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи. Рішення митниці щодо можливості поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на склад митниці оформлюється у вигляді резолюції "Дозволено", що накладається на заяві Уповноваженою особою протягом доби з дня реєстрації цієї заяви у митниці. Окремо зазначаємо, що згідно пункту 5.3. Порядку 627 не може бути наданий дозвіл на поміщення на склад митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що потребують спеціальних умов зберігання чи спеціального обладнання, якщо на цьому складі не можуть бути створені належні умови чи відсутнє відповідне обладнання. Також відповідно до пункту 5.4. Порядку 627 не можуть бути прийняті на склад митниці товари, які втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності, та товари, зберігання яких на складі митниці призведе до псування інших товарів, що вже на ньому розміщені» (т. 2, а.с.16-17); 
-службова записка митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці, в якій зазначено «…щодо повторного розгляду заяви ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» від 07.03.2023 № 0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» З огляду на викладене та враховуючи стислі терміни розгляду заяви, просимо Вас в термін до 15.00 год. 05.09.2025 надати інформацію в межах компетенції, у тому числі щодо можливості поміщення зазначеного товару на склад митного органу, для надання узагальненої відповіді заявнику»(т.2 а.с.18).
Вважаючи протиправним останнє рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.24 МК України будь-яка особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.
Згідно ч.1 ст.125 МК України строк зберігання товарів у митному режимі митного складу не обмежується, крім строку зберігання товарів, які за своїми характеристиками можуть становити небезпеку для довкілля, життя i здоров`я людей, тварин та рослин внаслідок їх довготривалого зберігання.
Відповідно до ч.3 ст.125 МК України іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або до закінчення встановленого митним органом строку зберігання повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані. Якщо іноземні товари під час зберігання в митному режимі митного складу були зіпсовані або ушкоджені внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, такі товари за умови належного підтвердження зазначених фактів дозволяється декларувати для вільного обігу на митній території України так, ніби вони були ввезені в зіпсованому (ушкодженому) стані.
Згідно ч.5 ст.125 МК України у разі невиконання вимог частин першої - четвертої цієї статті щодо розпорядження товарами, що зберігаються в митному режимі митного складу, утримувач митного складу повинен протягом 30 днів після закінчення строку зберігання цих товарів у митному режимі митного складу передати їх на склад митного органу, а в разі закінчення строку придатності зазначених товарів - задекларувати їх у митний режим знищення або руйнування.
Відповідно до ст.129 МК України митний режим митного складу завершується шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.
Якщо встановлені законом заборони або обмеження щодо імпорту чи експорту відповідних товарів, що діяли під час перебування цих товарів у митному режимі митного складу, скасовано, дозволяється завершення митного режиму митного складу шляхом експорту зазначених товарів або випуску їх для вільного обігу на митній території України.
Митний режим митного складу припиняється митним органом у разі: 1) передачі товарів на склад митного органу у зв`язку із закінченням строків зберігання в режимі митного складу; 2) конфіскації товарів; 3) повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; 4) примусового відчуження або вилучення товарів відповідно до законів України "Про правовий режим воєнного стану" та "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану"; 5) реалізації товарів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі тих, які відповідно до кримінального процесуального законодавства України передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для реалізації у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", та після надходження на рахунки, відкриті для зарахування надходжень державного бюджету, контроль за справлянням яких покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, коштів у сумі митних платежів, що підлягали б сплаті при випуску таких товарів у вільний обіг на митній території України.
У разі припинення митного режиму митного складу згідно з частиною третьою цієї статті поміщення цих товарів у інший митний режим не вимагається, а забезпечення сплати митних платежів, надане відповідно до частини четвертої статті 127 цього Кодексу, підлягає поверненню (вивільненню).
Після перебування на митному складі товари, оформлені у митні режими експорту, реекспорту, транзиту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території України, повинні бути в установлений відповідно до цього Кодексу строк вивезені за межі митної території України або поміщені в інший митний режим, який дозволяється щодо таких товарів.
У разі поміщення товарів, що зберігаються на митному складі в митному режимі митного складу, в інший митний режим та у випадках, визначених частиною п`ятою цієї статті, митний орган встановлює строк для вивезення зазначених товарів з митного складу, виходячи з наявних транспортних засобів та навантажувально-розвантажувальної техніки, але не менший, ніж п`ять робочих днів.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.184 МК України у митний режим відмови на користь держави поміщуються іноземні товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 Митного кодексу України, митний режим відмови на користь держави завершується після розміщення товарів на складі митного органу.
Пунктом 6 частини 1 статті 238 Митного кодексу України визначено, що товари, заявлені у режим відмови на користь держави, підлягають обов`язковій передачі митному органу для зберігання.
Відповідно до частини 3 статті 238 МК України, якщо товари, що підлягають обов`язковій передачі для зберігання митному органу, втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності або з інших причин, вони підлягають знищенню без передачі на склад митного органу.
Відповідно до пункту 5.4. наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627 «Про затвердження положення Порядку роботи складу митного органу», не можуть бути прийняті на склад митниці товари, які втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності, та товари, зберігання яких на складі митниці призведе до псування інших товарів, що вже на ньому розміщенні.
Так, частинами 2-3 статті 184 Митного кодексу України визначено, що відмова від товарів на користь держави здійснюється за відповідною письмовою заявою власника цих товарів та з дозволу митного органу. При цьому, Кабінет Міністрів України визначає перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави.
Згідно переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 427 «Про затвердження переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави», не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави товари: 
заборонені до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через її митну територію; 
що не перебувають на митній території України; 
строк придатності для споживання або використання яких закінчився; 
що потребують особливих умов зберігання (у разі, коли митний орган не має можливості забезпечити створення таких умов); 
щодо яких не здійснено встановлені у частині першій статті 319 Митного кодексу України види контролю (у разі, коли вони підлягають таким видам контролю); 
вилучені митними органами відповідно до Митного кодексу України (крім товарів, щодо яких відповідно до статті 521 Митного кодексу України припинено провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу); 
ядерні матеріали, радіоактивні та небезпечні відходи, особливо небезпечні хімічні речовини, отруйні речовини; 
витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу.
Отже, наведена вище ч.3 ст.184 МК України в сукупності з Постановою № 427 визначають перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави.
Суд зазначає, що Одеською митницею було направлено лист від 03.04.2025 № 7.10-2/10-02/14/5267 генеральному директору Українського державного центру радіочастот Володимиру Корсуну з проханням надати інформацію щодо використання на території України приймальнопередавальних базових станцій стандарту McWill (робочий діапазон 1800 МГц, торговельна марка XINWEI, фірма-виробник - CHONGQING XINWEI TELECOM TECHNOLOGYCO.LTD, країна виробництва - CN та повідомити щодо необхідності наявності спеціального дозволу або ліцензії на реалізацію або використання вищевказаних приймально передавальних базових станцій.
На вказаний лист Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» була надана відповідь № 10058/14/7.10-1 від 25.04.25, якою надано наступне роз`яснення з приводу зазначеного питання: «Випуск у відповідний митний режим на митній території України радіообладнання та випромінювальних пристроїв, що мають низький рівень відповідності суттєвим вимогам технічного регламенту радіообладнання, види яких визначає регуляторний орган, здійснюється органами доходів і зборів за умови наявності їх типу в реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, а радіообладнання та випромінювальних пристроїв, експлуатація яких передбачається загальними користувачами радіочастотного ресурсу, - за умови відсутності такого типу радіообладнання чи випромінювальних пристроїв у відповідному переліку заборонених до застосування та ввезення на територію України та/або відповідно до спеціального порядку оформлення реєстру радіообладнання та випромінювальних пристроїв ...».
При цьому, надання радіообладнання на ринку України дозволяється при наявності декларації про відповідність технічним регламентам та внесення радіообладнання до Реєстру відповідно до частини 13 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою КМУ від 24 травня 2017 року № 355.
Відповідно до вимог, які визначені у графі 8 «Особливості застосування радіотехнологій» Плану, введення в експлуатацію і використання таких «Прийомо передавальні базові станції XW6408-18» здійснюється на підставі ліцензії на користування радіочастотним спектром та задіяного присвоєння радіочастоти із проведенням розрахунку електромагнітної сумісності.
Відповідно до наявної в УДЦР інформації, радіообладнання типу «Прийомо передавальні базові станції XW6408-18» використовувалось оператором електронних комунікацій ТОВ «ПРОСАТ» на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України для широкосмугового радіодоступу (радіозв`язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території 27 регіонів України від 13.07.2015 № 8080.
Відповідно до рішення Національної комісії електронних комунікацій від 25.12.2024 № 829 було припинено дію цієї ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України ТОВ «ПРОСАТ». Станом на 16.04.2025 в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц.
Відповідно до вимог частини 3 статті 184 МК України, Кабінет Міністрів України визначає перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави. 
Відповідно до Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 427, перелік товарів які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави є таким:
товари, строк придатності для споживання або використання закінчився;
товари, що потребують особливих умов зберігання (у разі, коли митний орган не має можливості забезпечити створення таких умов); 
товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу;
ядерні матеріали, радіоактивні та небезпечні відходи, особливо небезпечні хімічні речовини, отруйні речовини.
Оскільки позивач не надав достатньої інформації щодо безпечності товару згідно Переліку № 427, відповідач правомірно знов відмовив у надані дозволу на поміщення товарів, а саме «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, що детально обґрунтував у заявах по суті справи.
Суд відхиляє покликання позивача на те, що відповідач ухвалив оскаржуване рішення всупереч висновкам інших судових рішень. Такі аргументи мають розглядатися в порядку заяви за ст.383 КАС України, адже питання чи врахував відповідач правову позицію судів перебуває поза межам компетенції суду в межах розгляду даної справи.
Відповідно до ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже, задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 13 квітня 2026 року.

Суддя М.М. Аракелян

.