ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12638/25 Головуючий у 1-й інстанції: Колеснікова І.С.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «СІМПЛ МАНІ» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 01414370708 від 09.12.2024 про збільшення суми грошових зобов`язань за платежем «Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» та застосування штрафних (фінансових) санкцій до товариства з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» (код ЄДРПОУ 40117839);
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 01414380708 від 09.12.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до товариства з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» (код ЄДРПОУ 40117839).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДПС у м. Києві звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є фінансовою установою, внесено до Державного реєстру фінансових установ розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 24.12.2015 № 3457 та здійснює відповідну господарську діяльність згідно з КВЕД:
64.92 Інші види кредитування (основний);
64.19 Інші види грошового посередництва;
64.91 Фінансовий лізинг;
64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у.;
66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення
Відповідачем проведена перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2021 по 30.06.2024, валютного - за період 01.01.2021 по 30.06.2024 та іншого законодавства за відповідний період.
21 жовтня 2024 року відповідачем було складено акт № 115236/Ж5/26-15-07-08- 02/40117839 про результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СІМПЛ МАНІ».
Як зазначено у висновку акта № 115236/Ж5/26-15-07-08-02/40117839 від 21.10.2024, перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТОВ «СІМПЛ МАНІ»:
- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 911 212 грн., у тому числі за 2021 рік у сумі 565 949 грн., за 2022 рік у сумі 872 570 грн., за 2023 рік у сумі 2 735 053 грн. та за І півріччя 2024 року на суму 737 640 гривень.
- пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 Податкового кодексу України, а саме не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за 2021 рік та за 2022 рік (термін подання - 01.09.2023).
На підставі вказаного акта № 115236/Ж5/26-15-07-08-02/40117839 від 21 жовтня 2024 року відповідач склав податкове повідомлення-рішення № 01414370708 від 09 грудня 2024 року про збільшення суми грошових зобов`язань за платежем «Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» та застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ «СІМПЛ МАНІ», а також податкове повідомлення-рішення № 01414380708 від 09 грудня 2024 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ «СІМПЛ МАНІ».
Так, згідно з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві № 01414370708 від 09 грудня 2024 року було збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «СІМПЛ МАНІ» за платежем «Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму у розмірі 5 779 385, 00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві № 01414380708 від 09 грудня 2024 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ «СІМПЛ МАНІ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 250 000, 00 грн.
Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 01414370708 від 09.12.2024, № 01414380708 від 09.12.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивач здійснює господарську діяльність та веде бухгалтерський облік у відповідності до вимог чинного законодавства.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.
Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є:
- прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
- дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу;
- дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України;
- дохід суб`єктів, які здійснюють випуск та проведення лотерей, підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.8 статті 141 цього Кодексу;
- дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.
Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п. 187.1 ст. 187 ПКУ, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку,
6) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).
До обов`язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в п.201.1 ст. 201 ПК України, законодавець відносить: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг - податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній. до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Відповідно до ст. 1 Закону №996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
При цьому за змістом ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно із положеннями ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.
При цьому, первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Згідно з п.п.2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.
Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.
Сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що обов`язок платника податку з декларування податкового зобов`язання з податку на додану вартість є, перш за все в даній ситуації, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, при цьому перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання/реалізації товарів (робіт, послуг), з метою використання придбаного товару в своїй господарській діяльності, у вигляді, зокрема, подальшого збуту покупцям, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі №815/253/16 зазначив, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які мають відображати реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відтак, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, що узгоджується із правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 13.01.2021 у справі №810/1811/17.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено договори про надання консультаційних послуг з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Так, ФОП ОСОБА_1 за укладеними з ним договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг надавав позивачу послуги з:
- дослідження ринку фінансових послуг України, країн Європи та Азії на предмет наявності та динаміки формування цільової групи для кожного окремого виду кредитного продукту. Аналіз кредитних продуктів конкурентів на кожному із локальних ринків, визначення їх конкурентних переваг для споживачів. Формування вигідної для потенційного клієнта та економічно ефективної для ТОВ «СІМПЛ МАНІ» комерційної пропозиції, її адаптація до вимог законодавства кожної окремої країни. Опис та прорахунок необхідних доопрацювань програмного забезпечення для реалізації тієї чи іншої програми кредитування. Здійснення постійного моніторингу ринку кредитних продуктів компаній конкурентів та зміни їх істотних умов (мінімальної та максимальної суми позики, процентних ставок (в т.ч. побудови системи диференційованих процентних ставок), строків погашення, періодичності внесення платежів, програм лояльності, категорії позичальників, способів видачі, каналів погашення, умов реструктуризації, маркетингових активностей, способів позиціонування продукту);
- оцінки ринку факторингових послуг України. Дослідження методик оцінки безнадійної заборгованості, моделі роботи з простроченими договорами та ефективних способів примусового стягнення. Вивчення специфіки роботи ринку факторингу, кон`юнктури на цьому ринку та роботи платформ з продажу безнадійних боргів. Тестування управлінських моделей з придбання портфелів прострочених кредитів в окремих кредитодавців та ефективного їх відпрацювання персоналом ТОВ «СІМПЛ МАНІ»;
- періодичного моніторингу змін конкурентного середовища: вихід на ринок нових компаній з визначенням конкурентних переваг їхніх продуктів та згортання діяльності інших компаній з розкриттям можливих причин та їх наслідків для ТОВ «СІМПЛ МАНІ». Моніторинг змін в реєстрі фінансових компаній, заходів впливу регулятора на компанії- конкуренти за порушення вимог діючого законодавства. Надання рекомендацій ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з впровадження заходів для повного та своєчасного виконання законодавчо прийнятих змін;
- формування пропозицій зі зміни стратегії роботи ТОВ «СІМПЛ МАНІ» у відповідності зі зміною ринкових умов та / або ризиків зниження дохідності через додаткові регулятивні заходи;
- розрахунку ефективності окремих маркетингових заходів із залучення нових клієнтів в різних каналах комунікації;
- оцінки можливостей залучення клієнтів в кожному окремому каналі та вплив збільшення рекламного бюджету та вартість залучення клієнта;
- дослідження ринку кредитних посередників: порядок ціноутворення на послуги із залучення клієнтів, укладення та супроводження договорів позики. Оцінка технічних вимог із взаємодії з кожним із кредитних посередників, розрахунок вартості доопрацювання програмного забезпечення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» для побудови системи автоматизованої взаємодії з посередником. Оцінка кредитоспроможності потенційних лідів та платоспроможності клієнтів по кожному із кредитних посередників. Прорахунок економічної ефективності співпраці для обраних ТОВ «СІМПЛ МАНІ» кредитних посередників.
Як вбачається з витягу з ЄДРПОУ щодо ФОП ОСОБА_1 , до видів діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_1 , відносяться:
- 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів (основний);
- 55.12 Інші види страхування, крім страхування життя;
- 65.20 Перестрахування;
- 66.29 Інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення;
- 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;
- 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;
- 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.
В свою чергу, ФОП ОСОБА_3 за укладеними з ним договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг позивачу надавалися послуги з:
- розробки методики планування доходів та витрат ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з врахуванням очікуваних грошових потоків з погашення кредитів та потенційних втрат (збитків по безнадійній заборгованості);
- розробки мотиваційної схеми для кожного із відділів ТОВ та її періодична адаптація до зміни ринкових умов;
- періодичного проведення експрес-аудиту коректності відображення господарських операцій ТОВ «СІМПЛ МАНІ» в бухгалтерському обліку;
- проведення аудиту діяльності ТОВ «СІМПЛ МАНІ» на відповідність вимогам НБУ та діючого законодавства, які регулюють роботу фінансових компаній;
- налаштування автоматизованого управлінського та фінансового обліку з врахуванням специфіки діяльності ТОВ «СІМПЛ МАНІ» (відповідно до строковості виданих кредитів, динаміки погашень та списань безнадійної заборгованості, норм резервування, та ін.);
- впровадження окремих управлінських звітів з врахуванням специфіки діяльності ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з надання коштів у позику фізичним особам;
- налагодження системи контролінгу у ТОВ «СІМПЛ МАНІ», а саме: коректності щоденних нарахувань, погашень в розрізі кожного із каналів надходження коштів, списань безнадійної заборгованості, звірки щоденних залишків;
- побудови системи контролю та оцінки ефективності роботи працівників ТОВ «СІМПЛ МАНІ»: опрацювання прострочених кредитних справ за кожним із каналів комунікації, залучення нових клієнтів, проведення опитування цільових груп потенційних клієнтів, обробка лідів;
- управлінської та організаційної підтримки ТОВ «СІМПЛ МАНІ» відносно проектування методики бухгалтерського обліку та правил, програм ведення звітності, процедур контролю за виконанням кошторису, побудови управлінської звітності та обліку (аналізу, розрахунку, контролю та планування), а саме: ведення автоматизованого управлінського і фінансового обліку, контролю виконання бюджету ТОВ «СІМПЛ МАНІ», суттєвого зменшення трудовитрат на складання управлінської звітності; розробки системи мотивації; побудови господарських операцій тощо.
Тобто, ФОП ОСОБА_3 здійснював консультування щодо умов споживчого кредитування, кредитних продуктів ТОВ «СІМПЛ МАНІ», переліку документів, необхідних для укладення Кредитних договорів, правильності та порядку оформлення документів, пов`язаних із укладенням Кредитних договорів; поширення серед потенційних Клієнтів ТОВ «СІМПЛ МАНІ» інформаційних матеріалів ТОВ «СІМПЛ МАНІ», що стосуються надання фізичним особам споживчих кредитів та насамперед залучення фізичних осіб-позичальників для отримання в ТОВ «СІМПЛ МАНІ» кредиту на умовах кредитних продуктів, що включає в себе здійснення пошуку потенційних клієнтів, зацікавлених в отриманні споживчих кредитів на визначених ТОВ «СІМПЛ МАНІ» умовах (шляхом подання заявок (Лідів) на укладання кредитних договорів з ТОВ «СІМПЛ МАНІ» .
При цьому, згідно з витягом з ЄДРПОУ щодо ФОП ОСОБА_3 , до видів діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_3 , відносяться:
- 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (основний);
- 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.;
- 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів;
- 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;
- 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;
- 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.
Як вбачається із вищезазначених переліків послуг, які надавались позивачу з боку ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , незважаючи на те, що у назвах цих договорів послуги іменувались «консультаційними», предмети і зміст цих послуг були різними.
Отже, та обставина, що частина договорів про надання консультаційних та інформаційних послуг складались за подібною формою, не свідчить про нереальність господарських операцій, оскільки вказаними договорами врегульовано певні специфічні господарські правовідносини. При цьому, у цих договорах конкретні об`єкти, щодо яких надаються консультаційні послуги, є різними.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 надав ТОВ «СІМПЛ МАНІ» послуги у сфері ІТ, що підтверджується укладеним з ним договором про надання послуг з технічної підтримки, на підставі якого на користь ТОВ «СІМПЛ МАНІ» надавалися послуги з:
- виконання технічного завдання, яке є додатком до вищезазначеного Договору, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з побудови скорингової моделі та сценаріїв перевірки клієнтів в TSECORE. Скріншоти з програмного комплексу TSECORE, які засвідчують надання послуг/виконання робіт.
- щомісячної технічної підтримки програмного комплексу TSECORE, що надавалася та продовжує надаватися ТОВ «СІМПЛ МАНІ» своєчасно та в повній мірі, що підтверджується:
- виконанням ТОВ «СІМПЛ МАНІ» вимог законодавства з фінансового моніторингу, змін до Закону України «Про споживче кредитування», ряду постанов НБУ (підтвердженням є аудиторський звіт);
- забезпечення безперебійного щоденного процесу відображення операцій нарахування процентів та погашення кредитної заборгованості (підтвердженням надання цих послуг є звіт з 1С про нарахування процентів та прийняті платежі);
- забезпечення щоденного автоматизованого процесу передачі інформації до бюро кредитних історій (УБКІ та ПВБКІ) в умовах адаптації системи TSECORE до зміни протоколу обміну інформацією з кожним із бюро кредитних історій;
- забезпечення безперебійного приймання платежів з платіжних систем та терміналів (іРау, Сity24 з періодичною адаптацією коду до вимог фінансового моніторингу партнерів), підтвердженням надання цих послуг є щомісячні та щоквартальні акти звірки взаєморозрахунків з платіжними системами;
- забезпечення відпрацювання регулярних регламентних процедур (обміну даними з 1С, контрольних перевірок коректності роботи всіх систем);
- періодичних змін інтеграційних схем з обміну інформацією з партнерами/ кредитними посередниками (з якими укладено відповідні договори), відповідно до бізнес-вимог партнерів;
- проведення оновлення програмного забезпечення до нових версій, що поставляються розробником.
Тобто, позивачем з ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з технічної підтримки, а не Договір про надання консультаційних та інформаційних послуг, як про це безпідставно зазначено в Акті перевірки.
При цьому, згідно з витягом з ЄДРПОУ щодо ФОП ОСОБА_2 до видів діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_2 , відносяться:
- 62.01 Комп`ютерне програмування (основний);
- 62.02 Консультування з питань інформатизації;
- 62.03 Діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням;
- 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем;
- 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність;
- 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;
- 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів;
- 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами;
- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
- 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах;
- 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет;
- 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.;
- 86.90 Інша діяльність у сфері охорони здоров`я;
- 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси;
- 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у
Таким чином, зазначені в акті перевірки ФОП ОСОБА_1 , ФОН ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , надавали ТОВ «СІМПЛ МАНІ» послуги відповідно до своїх видів діяльності (КВЕД), інформація про які внесена до ЄДРПОУ.
Таким чином, зазначені в акті перевірки доводи про те, що з усіма зазначеними фізичними особами-підприємцями укладались однотипні договори з однаковим предметом не відповідають дійсності.
При цьому, зазначеними договорами не передбачалось обов`язкового надання виконавцями додаткових звітів у письмовій формі та складення якоїсь особливої деталізації щодо наданих послуг. Разом з тим, у актах наданих послуг за договорами, укладеними між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_2 наведена докладна деталізація наданих послуг (робіт), як це необхідно для належного ведення бухгалтерського та податкового обліку.
Відповідно, доводи контролюючого органу про те, що згідно наданих до перевірки первинних документів неможливо встановити, які саме послуги і в якій кількості надавались вищезазначеними фізичними особами-підприємцями, а також те, що перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами, є безпідставними.
При цьому, як вбачається з акту перевірки, при його складенні відповідач насамперед керувався податковою інформацією, яка була у нього в наявності.
У контексті наведеного колегія суддів зауважує, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей.
Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.
Крім того, при вирішенні даної справи колегія суддів враховує висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №267/26, складений 18.04.2025 та долучений позивачем до матеріалів справи.
Так, на вирішення судового експерта-економіста було поставлено наступне питання: чи підтверджується документально висновок акту про результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ«СІМПЛ МАНІ» № 115236/Ж5/26-15-07-08-02/40117839 від 21.10.2024 щодо порушення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого ГУ ДПС у м. Києві встановлено заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 911 212 грн., у тому числі за 2021 рік у сумі 565 949 грн., за 2022 рік у сумі 872 570 грн., за 2023 рік у сумі 2 735 053 грн. та за І півріччя 2024 року на суму 737 640 гривень?
Згідно з висновком судової економічної експертизи не підтверджуються документально висновки акту про результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СІМПЛ МАНІ» №115236/Ж5/26-15-07-08-02/40117839 від 21.10.2024 щодо порушення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» п.44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого ГУ ДПС у м. Києві встановлено заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 911 212 грн., у тому числі за 2021 рік у сумі 565 949 грн., за 2022 рік у сумі 872 570 грн., за 2023 рік у сумі 2 735 053 грн. та за І півріччя 2024 року на суму 737 640 гривень, що стало підставою для застосування податкового повідомлення-рішення №01414370708 від 09.02.202р.
При цьому, судовий експерт вказав, що проведеним дослідженням, в обсязі наданих документів встановлено:
- документально підтверджуються господарські операції ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з ФОП ОСОБА_2 за договором про надання технічної підтримки від 01.07.2022;
- документально підтверджується відображення в бухгалтерському обліку, у складі адміністративних послуг, послуг з надання технічної підтримки за договором про надання технічної підтримки від 01.07.2022;
- підтверджується документально застосування ринкової ціни, а саме фіксованої (недиференційованої) оплати наданих ФОП ОСОБА_2 послуг ТОВ «СІМПЛ МАНІ» за договором про надання технічної підтримки від 01.07.2022;
- документально підтверджується здійснення оплати ТОВ «СІМПЛ МАНІ» на користь ФОП ОСОБА_2 за надані послуги за договором про надання технічної підтримки від 01.07.2022 в повному обсязі;
- підтверджується документально використання наданих послуг за договором про надання технічної підтримки від 01.07.2022 в господарській діяльності ТОВ «СІМПЛ МАНІ».
Крім того, судовий експерт вказав, що проведеним дослідженням, в обсязі наданих документів встановлено:
- документально підтверджуються господарські операції ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з ФОП ОСОБА_3 за договорами про надання послуг, консультаційних (інформаційних) послуг від 01.04.2021 №01/04/21, від 01.08.2022, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 01.04.2024;
- документально підтверджується відображення в бухгалтерському обліку, у складі адміністративних послуг, витрат на збут, послуг з надання консультаційних (інформаційних) послуг за договорами від 01.04.2021 № 01/04/21, від 01.08.2022, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 01.04.2024;
- підтверджується документально застосування ринкової ціни, а саме фіксованої (недиференційованої) оплати наданих ФОП ОСОБА_3 послуг ТОВ «СІМПЛ МАНІ» за договорами від 01.04.2021 № 01/04/21, від 01.08.2022, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 01.04.2024;
- документально підтверджується здійснення оплати ТОВ «СІМПЛ МАНІ» на користь ФОП ОСОБА_3 за надані послуги за договорами про надання послуг, консультаційних (інформаційних) послуг від 01.04.2021 № 01/04/21, від 01.08.2022, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 01.04.2024 в повному обсязі;
- підтверджується документально використання ТОВ «СІМПЛ МАНІ» наданих ФОП ОСОБА_3 послуг за договорами про надання послуг, консультаційних (інформаційних) послуг від 01.04.2021 № 1/04/21, від 01.08.2022, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 01.04.2024 в господарській діяльності.
Також, судовий експерт вказав, що проведеним дослідженням, в обсязі наданих документів встановлено:
- документально підтверджуються господарські операції ТОВ «СІМПЛ МАНІ» з ФОП ОСОБА_1 за договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг від 20.09.2022, від 02.01.2023, від 03.04.2023, від 03.07.2023, від 02.10.2023, від 01.01.2024, від 01.04.2024;
- документально підтверджується відображення в бухгалтерському обліку, у складі адміністративних послуг, послуг з надання консультаційних (інформаційних) послуг за договорами від 20.09.2022, від 02.01.2023, від 03.04.2023, від 03.07.2023, від 02.10.2023, від 01.01.2024, від 01.04.2024;
- підтверджується документально застосування ринкової ціни, а саме фіксованої (недиференційованої) оплати наданих ФОП ОСОБА_1 за договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг від 20.09.2022, від 02.01.2023, від 03.04.2023, від 03.07.2023, від 02.10.2023, від 01.01.2024, від 01.04.2024;
- документально підтверджується здійснення оплати TOB «СІМПЛ МАНІ» на користь ФОП ОСОБА_1 за надані послуги за договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг від 20.09.2022, від 02.01.2023, від 03.04.2023, від 03.07.2023, від 02.10.2023, від 01.01.2024, від 01.04.2024 в повному обсязі;
- підтверджується документально використання наданих послуг за договорами про надання консультаційних (інформаційних) послуг від 20.09.2022, від 02.01.2023, від 03.04.2023, від 03.07.2023, від 02.10.2023, від 01.01.2024, від 01.04.2024 в господарській діяльності ТОВ «СІМПЛ МАНІ».
Більш того, судовий експерт зазначив, що первинні документи, зокрема акти приймання-передачі наданих послуг, платіжні інструкції кредитового переказу коштів, ін., оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням № 88 та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення є підставою для включення даних по проведеним господарським операціям до податкового обліку платника податку.
За результатами дослідження первинних документів та облікових регістрів, експертом встановлено, що господарські операції, відображено ТОВ «СІМПЛ МАНІ» в облікових регістрах, первинні документи бухгалтерського обліку систематизовано на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, що відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та обліковій політиці підприємства, міжнародним стандартам фінансової звітності.
В результаті проведеного дослідження експертом встановлено рух активів та зобов`язань по вищенаведених операціях з ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , застосування ринкових цін, фактичні зміни в майновому стані ТОВ «СІМПЛ МАНІ».
Виходячи з наведеного, судовим експертом вказано, що не підтверджуються документально висновки акту перевірки щодо порушення п. 44.1, и. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI щодо неправомірного віднесення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» до складу адміністративних витрат у сумі 27 284 510 грн., в тому числі за 2021 рік в сумі 3 144 162 грн., за 2022 рік в сумі 5 020 238 грн., за 2023 рік в сумі 15 022 110 грн. та за І півріччя 2024 року 4 098 000 гривень, та як складової: заниження на суму 172 628 грн., у тому числі за 2023 рік на 172 628 грн, показників рядка 03 Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України», з підстав наведених у акті перевірки.
З огляду на викладені обставини, встановлені судом першої інстанції та підтверджені проведеним експертним дослідженням, вбачається, що спростованим є висновок податкового органу про наявність підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №01414370708 від 09.12.2024, прийнятого контролюючим органом за висновком акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СІМПЛ МАНІ»» №115236/Ж5/26-15-07-08-02/40117839 від 21 жовтня 2024 року.
Щодо доводів контролюючого органу стосовно інформації щодо подання звітів про підзвітні американські рахунки, врегульовані зокрема Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки (FАТСА), колегія суддів зазначає таке.
Як зазначено у п. 3.6. акта перевірки: 
«Між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки укладено Угоду для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FАТСА) від 07.02.2017 ратифікованої Законом України від 29.10.2019 № 229-ІХ.
Згідно даної Угоди звітувати про підзвітні рахунки повинні фінансові агенти.
Порядок заповнення і подання фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом США для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків (FАТСА)», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12 серпня 2020 № 496 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2020 за № 810/35093 та Податковим кодексом України.
За період з 01.01.2021 по 30.06.2024 ТОВ «СІМПЛ МАНІ» звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди не подавалися.
Водночас, згідно з правилами підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69 Податкового кодексу України у редакції, чинній станом на 31 грудня 2022 року, звіти про підзвітні рахунки фінансові агенти зобов`язані подавати щороку до 1 вересня.
Таким чином, звіти про підзвітні рахунки за 2020 рік та інформацію, яка стосується звітних періодів з 2014 по 2019 роки фінансові агенти зобов`язані подати до 1 вересня 2021 року, а за 2021 та 2022 звітні роки, до 1 вересня 2023 року.
Станом на 01.09.2023 ТОВ «СІМПЛ МАНІ» було зареєстроване в реєстрі фінансових установ, які пройшли реєстрацію з метою виконання Закону США «FATCA» за номером GIIN: XLSP10.99999.SL.804.
Положення пункту 4 статті 5 Угоди передбачено, що Україна повинна запобігати ухиленню від виконання зобов`язань визначених Угодою з боку фінансових установ. Таким чином, ДПС уповноважена вживати всіх необхідних заходів, передбачених законодавством України, з метою забезпечення виконання, фінансовими установами, положень Угоди.
ТОВ «СІМПЛ МАНІ» зареєстровано Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією 12.11.2015 за №10741020000056992.
Таким чином, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» порушено п.п. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України у редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення, а саме не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за 2021 рік та за 2022 рік (термін подання - 01.09.2023)».
Разом з тим, твердження контролюючого органу про порушення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України, у редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення, а саме: неподання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за 2021 рік та за 2022 рік (термін подання - 01.09.2023), колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.
У відповідності до п. 1 Порядку заповнення і подання фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосуванню положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FАТСА), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 496 від 12 серпня 2020 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2020 року за № 810/35093, цей Порядок встановлює форму та визначає порядок заповнення і подання фінансовими агентами ДПС звіту про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FАТСА).
У відповідності до п.п. 14.1.257-1 статті 14 ПК України фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.
Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.
Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.
Для цілей Багатосторонньої угоди CRS особи, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів (є підзвітними фінансовими установами), визначаються відповідно до правил зазначеної Угоди, Загального стандарту звітності CRS та нормативно- правових актів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для реалізації Багатосторонньої угоди CRS;
У відповідності до п.п. 14.1.146-1. статті 14 ПК України підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміна «американський підзвітний рахунок» відповідно до Угоди FATCA та/або визначається як підзвітний рахунок відповідно до правил Загального стандарту звітності CRS для цілей Багатосторонньої угоди CRS.
Як зазначено в п.п. у) п. (3) статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA) термін «американський підзвітний рахунок» означає фінансовий рахунок, що ведеться звітною фінансовою установою України, і який належить одній або більше зазначеним американським особам чи неамериканському суб`єкту господарювання з однією або більше контролюючими особами, який є зазначеною американською особою. Незважаючи на вказане раніше, рахунок не вважається американським підзвітним рахунком, якщо такий рахунок не ідентифіковано як американський підзвітний рахунок після застосування процедур комплексної експертизи, зазначених в Додатку І.
Крім того, згідно з Переліком небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією, затвердженим Постановою Правління Національного банку України № 96 від 07.07.2020, фінансовими агентами є:
1. Кредитні спілки [за винятком кредитних спілок, які відповідають критеріям, установленим у Додатку II до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (ЕАТСА)" (далі - Угода FАТСА)].
2. Страховики, які здійснюють страхування життя (за винятком страхових компаній зі страхування життя, які відповідають критеріям, установленим у Додатку II до Угоди FАТСА).
У відповідності до п. 9) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - фінансова установа, створена на засадах кооперації з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових та інших послуг, передбачених цим Законом, а також здійснення іншої діяльності, визначеної цим Законом, за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки та інших визначених цим Законом джерел;
Водночас, позивач не є ні кредитною спілкою, ні страховиком.
Отже, позивач не входить до визначеного Національним банком України, як регулятором ринків фінансових послуг, Переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FАТСА.
Крім того, відповідно до п. 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.10.2020 № 578, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2020 року за № 1134/35417, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку вирішила встановити, що до переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, та мають надавати інформацію про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (ЕАТСА), а також іншого міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеного на його підставі міжвідомчого договору, належать професійні учасники ринків капіталу (за винятком тих, які відповідають критеріям установленим у Додатку II до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (РАТСА), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (ЕАТСА)»), які на підставі ліцензії, виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, провадять професійну діяльність на ринках капіталу, а саме: 
- діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - субброкерську діяльність;
- діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - брокерську діяльність;
- діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - діяльність з управління
- портфелем фінансових інструментів;
- депозитарну діяльність - депозитарну діяльність депозитарної установи.
Зазначені у рішенні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.10.2020 № 578 види професійної діяльності позивач також не провадив та не провадить.
Тобто, позивач також не входить до визначеного Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку Переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів.
Також, у позивача відсутній передбачений п.п. 14.1.146-1 п. 14.1 статті 14 ПК України підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміну «американський підзвітний рахунок», оскільки цей рахунок не належить одній або більше американським особам чи неамериканському суб`єкту господарювання з однією або більше контролюючими особами, який є зазначеною американською особою.
Також, такий рахунок не ідентифіковано як американський підзвітний рахунок після застосування процедур комплексної експертизи, як це передбачено п.п. у) п. (3) статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FАТСА). Доказів проведення такої ідентифікації відповідачем не надано.
Отже, позивач немає підзвітних рахунків.
Зважаючи на те, що позивач не є кредитною спілкою або страховиком, який здійснює страхування життя, а тому не віднесений до Переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FАТСА, у нього відсутній передбачений Угодою FАТСА підзвітний рахунок, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» не є фінансовим агентом, немає підзвітних рахунків та не зобов`язаний подавати звіт про підзвітні рахунки.
Таким чином, доводи контролюючого органу про порушення ТОВ «СІМПЛ МАНІ» пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України є необґрунтованими.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені відповідачем в акті перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства є необґрунтованими, як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, що ґрунтуються на зазначених висновках акта перевірки, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Таким чином, проаналізувавши вказані вище та всі інші доводи та аргументи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.
Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).
При цьому, оскільки апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань та/або посилань скаржника на незаконність рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, то колегія суддів, в силу частини 1 статті 308 КАС України, не надає оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 13.02.2026.