Справа № 758/5874/26
3/758/2689/26
Категорія 289

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2026 року №473, складеним оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Шкурацьким М.А., керуючись статтею 1, 3 Закону України «Про запобігання корупції», з додержанням вимог статей 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення склав цей протокол стосовно ОСОБА_1 , яка порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Так, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з вирішення трудових спорів управління правового захисту інтересів Міністерства в судах та інших органах департаменту правового забезпечення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог частини 2-7 Розділу XII «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 27.03.2025 о 13:08 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2021 рік (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.12.2019 №1266-к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу захисту прав у сфері інтелектуальної власності управління правового захисту інтересів Міністерства в судах та інших органах департаменту правового забезпечення з 24.12.2019.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 23.06.2020 №802-к «Про переведення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу з вирішення трудових спорів управління правового захисту інтересів Міністерства в судах та інших органах департаменту правового забезпечення з 24.06.2020.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 №1625-к Про присвоєння рангів державних службовців» ОСОБА_1 з 25.11.2020 присвоєно 8 ранг державного службовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 №504 «Про перейменування Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України» Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України перейменовано на Міністерство економіки України.
Статтею 8 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов?язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
24.12.2019 ОСОБА_1 була попереджена про вимоги, заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що власноруч поставила підпис, підтвердивши факт такого ознайомлення.
Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом декларування та суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією.
Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 №448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за №986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.
Відповідно до розділу II вказаного порядку суб?єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб?єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб?єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).
Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 №1965/41021, суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.
Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 №2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону У країни «Про запобігання корупції установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023. 
Абзацом 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становить не пізніше 31 січня 2024 року.
Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022 році не подала Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов?язана подати таку декларацію не пізніше 31 січня 2024 року.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 , подала Декларацію (ідентифікатор документа - 72293b35-c597-4c88-bc49-18ef204f1f27), лише 27.03.2025 о 13:08, а отже не своєчасно.
За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до даних про послідовність дій користувача Реєстру за період з 01.01.2024 по 27.03.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , у зазначений період здійснила перший вхід до Реєстру 13.03.2025, та лише 27.03.2025 розпочала вчиняти дії, спрямовані на заповнення/перегляд розділів Декларації - 72293b35-c597-4c88-bc49-18ef204f1f27. Перша дата реєстрації в Реєстрі - 27.03.2017
У своїх поясненнях ОСОБА_1 , повідомила, що починаючи з 14.06.2021 по 09.10.2024 вона перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а з 10.10.2024 і на даний час вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан, який діє і на даний час. У подальшому Законом України від 03.03.2022 «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», призупинено процедуру подачі декларацій суб?єктами декларування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено обов?язок декларування.
Згідно роз?яснень НАЗК суб?єкти декларування зобов?язані були подати декларації за 2021-2022 роки до 31.01.2024, а за 2023 рік - до 31.03.2024. У Мінекономіки діє відділ запобігання корупційній діяльності, до повноважень якого належить контроль за дотриманням антикорупційного законодавства, проте про відновлення процедури декларування та необхідність подачі декларацій ОСОБА_1 повідомлено не було. Самостійно моніторинг законодавства вона не проводила, оскільки службові обов?язки нею не здійснювались, повноваженнями щодо представництва інтересів Мінекономіки у судах та інших органах не була наділена. Усю увагу та зусилля вона приділяла вихованню та здоров?ю дитини. У період часу, який припав на відновлення подачі декларацій, тобто починаючи із жовтня 2023 року, донька ОСОБА_1 часто хворіла (виписки про відвідування лікарні додала), а 03 березня 2024 року вона була госпіталізована до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» із діагнозом гостра поза лікарняна лівобічна пневмонія, гастроінтенстинальний синдром, ацетонурія (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 3674 додається).
ОСОБА_1 також повідомила, що після закінчення госпіталізації відновлення дитини вимагало тривалої реабілітації. Крім того, перенесене захворювання в подальшому вплинуло на стан здоров?я її доньки.
ОСОБА_1 звернула особливу увагу, що вона понад 5 років перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, а відтак не здійснює функцій держави або місцевого самоврядування, не наділена службовими повноваженнями чи пов?язаними з ними можливостями. Зі слів ОСОБА_1 , в її діях не було умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого іншого корупційного інтересу, не завдано шкоди державним чи суспільним інтересам, вона не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що подання декларацій мною здійснено, хоча і з пропуском строку.
Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що вона завжди сумлінно та відповідально ставилась до покладених на неї обов?язків, вона отримувала схвальні відгуки про свою роботу від керівництва та жодного разу не притягувалась до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Ситуацію, що склалася, вважає прикрим збігом обставин, провину свою визнала, щиро шкодує про те, що нею було не дотримано строків подачі декларацій і в подальшому зобов?язується неухильно дотримуватись вимог антикорупційного законодавства.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції», обов?язок подання декларації покладається на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незалежно від того, чи здійснюють вони фактично службові повноваження на момент подання декларації.
Перебування у соціальній відпустці або відпустці без збереження заробітної плати не припиняє перебування особи на посаді та не позбавляє її статусу суб?єкта декларування, а відтак не звільняє від виконання обов?язку щодо подання декларацій у встановлені законом строки.
Обов`язок подання декларації є особистим обов`язком суб`єкта декларування, який прямо встановлений законом. Норми законодавства не ставлять виконання такого обов?язку у залежність від інформування чи нагадування з боку роботодавця або уповноважених підрозділів.
Крім того, законодавчі акти щодо відновлення декларування були офіційно оприлюднені та є загальнодоступними, а тому суб?єкти декларування повинні самостійно забезпечувати дотримання вимог антикорупційного законодавства.
ОСОБА_1 у своїх поясненнях також зазначила, що у період, коли було відновлено декларування, її дитина часто хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні. Разом з тим надані обставини не свідчать про об?єктивну неможливість подання декларації. Подання декларації здійснюється в електронній формі через офіційний веб-сайт НАЗК та не потребує значного часу або особистого відвідування державних органів.
Таким чином, наведені ОСОБА_1 обставини не свідчать про наявність поважних причин для несвоєчасного подання декларацій та у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною першою статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків.
Об?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, 27.03.2025 о 13:08 несвоєчасно, без поважних причин подала Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.
ОСОБА_1 мала можливість подати Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті у будь-якому місці. Оскільки остання на момент несвоєчасного подання вказаної декларації перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною та повідомила, що Декларацію, подавала за місцем мешкання, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .
Датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання нею Декларації шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, тобто 27.03.2025.
Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, пов?язаного з корупцією передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протоколи зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину в учиненому визнала, щиро розкаялась, підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Подала клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Прокурор у судовому засіданні просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, притягнути її до відповідальності та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.
Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб?єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого нею діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов?язаним з корупцією, що вчиняється суб?єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом України «Про запобігання корупції», призвела до порушення даного Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності. Суб?єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання. 
Суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено, провину визнала.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, 27.03.2025 о 13:08 подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 03 квітня 2026 №473 в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією;
- поясненнями ОСОБА_1 від 02 березня 2026 року, у яких зазначено, що вона визнає, що порушила вимоги ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», щиро кається та в подальшому зобов`язується неухильно дотримуватись вимог антикорупційного законодавства; 
- декларацією ОСОБА_1 , роздрукованою з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- повідомленням завідувачем сектору запобігання корупційної діяльності НАЗК ОСОБА_2 від 09.04.2024 №55-18/25779-03 про факт неподання або несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період з 01.01.2024-27.03.2025. 
З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 03 квітня 2026 №473 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Нормою ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Це правопорушення, пов`язане з корупцією. Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. 
Днем вчинення в цьому випадку є наступний день після дня, коли сплив строк подання декларації.
Декларацію ОСОБА_1 мала подати до 31.01.2024, а подала 27.03.2025.
03 квітня 2026 року складено протокол №473 про адміністративне правопорушення.
Справа надійшла до суду 09.04.2026, тобто коли вже минув дворічний строк накладення стягнення, що унеможливило її розгляд у межах 2 років із дня вчинення правопорушення (31.01.2024 - 31.01.2026).
В такому разі за приписами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відкрите провадження належить закрити, а юридичні процедури припинити.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, , ч. 1 ст. 172-6, 247, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя О. О. Денисов