ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 260/6862/24 пров. № А/857/47450/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Пліша М.А., 
за участю секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Плеханова З.Б., о 14:42 год., м. Ужгород) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, в якому просив суд визнати дії відповідача – суб`єкта владних повноважень в частині ухвалення рішення від 09 жовтня 2024 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, застосувавши дисциплінарне стягнення у вигляді припинення права на заняття адвокатською діяльністю – протиправним; визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року; зупинити провадження у цій справі до вирішення по суті справ № 260/4914/24 та № 260/4597/24.
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.
01.10.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд в судовому засіданні за відсутності позивача ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 17.10.2025 на 13:30 год.
Позивач про причини неявки в судове засідання 01.10.2025 не повідомив, заяви (клопотання) про відкладення судового засідання чи розгляду справи за його відсутності не подав.
17.10.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд в судовому засіданні за відсутності позивача ухвалив позовну заяву залишити без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що позивач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, повторно у засідання не прибув, не надавши заяву про розгляд справи без його участі та не повідомивши суд про причини неявки. 
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд залишає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України у випадку, коли неявка позивача перешкоджає розгляду справи. Наголошує, що і 01.10.2025, і 17.10.2025 прибув у суд для участі у судовому засіданні. Доказами цього є фактом особистого ним подання через канцелярію суду заяви про зупинення дії індивідуального акту та заборону вчиняти певні дії, а його явка в судове засідання 17.10.2025 підтверджується поданою ним в цей же день заявою про відвід головуючого у справі.
Під час апеляційного розгляду позивач підтримав апеляційну скаргу. Суду пояснив, що прибував обидва рази за викликом суду в судові засідання, однак, його повідомили, що головуюча вже ухвалила рішення, про яке його повідомлять письмово. 
Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, проаналізувавши письмові докази, які є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частиною п`ятої статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Отже, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин, за умови належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи без участі позивача та за умови неможливості розгляду справи за його відсутності.
При цьому, неприбуття у підготовче засідання чи у судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше підготовчих засідань/судових засідань підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2022 у справі №640/20533/19.
Верховний Суд в постанові від 05.03.2021 у справі № 682/210/17 зазначив, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:
належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;
відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;
неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;
неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;
відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
З матеріалів справи, зокрема, протоколів судового засідання ( а.с.182-183 та а.с. 202-204) вбачається, що 01.10.2025 без участі позивача відбулося підготовче засідання, яке закінчилось постановленням ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.10.2025 ( а.с.185 ).
Отже, відсутність позивача у підготовчому засіданні суду 01.10.2025 не перешкоджала розгляду справи.
На перше судове засідання з розгляду справи по суті 17.10.2025 позивач не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, але звернувся до суду з письмовою заявою про відвід головуючого. 
Тобто, факт повторного неприбуття (тобто два і більше разів) позивача у підготовче засідання або факт повторного неприбуття позивача у судове засідання, як підстава для залишення позову без розгляду відповідно до ст.240 КАС України, відсутній.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відсутність позивача 01.10.2025 не перешкодила суду провести судове засідання і закрити підготовче провадження, отже суд першої інстанції не врахував такої умови для залишення позову без розгляду як неможливість розгляду справи за відсутності позивача.
Не звернув суд першої інстанції і на відсутність належного повідомлення позивача про судовий розгляд, оскільки повістку про виклик у підготовче судове засідання на 01.10.2025 позивач отримав 30.09.2025 в порушення вимог ч. 3 ст. 126 КАС України.
Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України є помилковим і не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на дотримання права особи на доступ до суду. 
Питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Частиною 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду прийнята з порушенням вимог КАС України, а тому підлягає скасуванню, а заява (справа) направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 364, 366 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 260/6862/24 скасувати та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 20 лютого 2026 року