П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40171/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року (суддя Катаєва Е.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 07.04.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

26.12.20245 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просив суд:
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078) з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не перерахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум);
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержання військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та належної доплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2020 по січень 2022 роки, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та належну доплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2020 по січень 2022 роки, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 02.03.2020 року по 31.12.2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року.
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 02.03.2020 року по 31.12.2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб. встановленого законом на 01.01.2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.122021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2022 року по 10.01.2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення йому - ОСОБА_1 , за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо не перерахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум);
зобов`язати в/ч НОМЕР_2 перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержання військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо не здійснення нарахування та належної доплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2022 по січень 2023 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;
зобов`язати в/ч НОМЕР_2 здійснити нарахування та належну доплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2022 по січень 2023 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 10.01.2022 по 31.12.2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року;
зобов`язати в/ч НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 10.01.2022 по 31.12.2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 10.012023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року;
зобов`язати в/ч НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2023 по 10.01.2023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб. встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 02.03.2020 року по 10.01.2022 року грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ відповідно до періоду, на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 02.03.2020 року по 10.01.2022 року перерахунок грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, відповідно до періоду на відповідний тарифний коефіцієнт.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 11.01.2022 по 10.01.2023 року грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX відповідно до періоду, на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 з 11.01.2022 по 10.01.2023 року перерахунок грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX, відповідно до періоду на відповідний тарифний коефіцієнт. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, у яких, посилаючись на порушення норм матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 зазначається, що відповідно до даних сайту zakon.rada.gov.ua, Постанова №704 є чинною, поточна редакція — від 26.02.2022, підстава – 159-2022-п, а пункт 4 є нескасованим, незміненим і відповідає повністю пункту 4 Постанови №704 в редакції Постанови КМ № 103 від 21.02.2018. 20.05.2023 Постанову №704 було внесено зміни Відповідно до даних сайту zakon.rada.gov.ua (посилання https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/704- 2017-%D0%BF/ed20220226), Постанова №704 є чинною, поточна редакція — від 20.05.2023, підстава - 481-2023-п. та діє у редакції .– “установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14”.
Окрім того, зміни до приміток №1, 12, 13, 14 Постанови КМ України №704 чинні та діють у відповідності до пункту 4 у редакції у відповідності до з Постановами КМ № 1041 від 20.12.2017, № 1038 від 28.10.2020 - застосовується з 1 жовтня 2020 року у редакції – посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. Кабінет Міністрів України жодних інших нормативно-правових актів з цього приводу не ухвалював. Таким чином, підстави для висновку про наявність у Відповідача підстав застосовувати при визначенні складових грошового забезпечення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, відповідно до якого розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відсутні. А отже, в діях військової частини НОМЕР_1 (як і в усіх інших військових частинах, установах, закладах) немає протиправності, а навпаки всі дії відповідають вимогам чинної редакції Постанови №704.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_1 , у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 зазначається, що скасування у судовому порядку п. 6 Постанови 103, яким були внесені зміни до п.4 Постанови №704 не поновлює дію попередньої редакції п. 4 Постанови №704. Зокрема, не зважаючи на те, що п. 6 Постанови №103 втратив чинність 29.01.2020, сама Постанова №704 досі викладена в редакції Постанови №103, де в пункті 4 зазначено: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 i 14». З урахуванням викладеного, військова частина НОМЕР_2 керувалася чинною Постановою №704 та вказаною нормою (пунктом 4), яка є обов`язковою для застосування, оскільки іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_2 не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданих скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить військову службу у складі Збройних Сил України, а саме:
в період з 21.08.2018 по 28.02.2020 проходив навчання курсантом Військово-юридичного інституту національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого;
в період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року проходив військову службу помічником командира в/ч НОМЕР_1 з правової допомоги;
в період з 11.01.2022 по 10.01.2023 офіцером юридичної служби в/ч НОМЕР_2 ;
з 12.01.2023 і по сьогодні проходить військову службу помічником командира в/ч НОМЕР_3 з правової роботи – начальником юридичної служби.
Відповідно до довідок про нарахування та утримання грошового забезпечення позивачу нараховано поточну індексацію, а саме: в/ч НОМЕР_1 за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 виплачено в загальному розмірі 74709,65 грн індексації, в/ч НОМЕР_2 за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 року виплачено в загальному розмірі 12 135,81 грн індексації.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо виплати йому під час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 грошового забезпечення у меншому розмірі, звернувся до відповідачів із заявами, у яких просив нарахувати та виплатити з 02.03.2020 по 10.01.2023 року індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 та як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а також здійснити перерахунок грошового забезпечення за вказаний період, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року.
Листом від 19.12.2024 року №940/46973 відповідач в/ч НОМЕР_2 повідомив про відсутність підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення.
Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо виплати грошового забезпечення в меншому розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав, що з 29.01.2020 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704, у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2011-ХІІ. Розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, являється розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних міркувань.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
На підставі частини четвертої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон №2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджені, зокрема, тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Відповідно до пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно пункту 4 Постанови №704 (в первинній редакції) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам" (далі Постанова КМУ №103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, в Постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції:
"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Постанова №103 набрала чинності 24 лютого 2018 року.
Проте, зміст приміток до додатків 1 та 14 Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою п. 4 цієї ж постанови.
На підставі пункту 4 Постановою №704 в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103, яким, зокрема, були внесені зміни до в п. 4 Постанови №704.
Отже, з дати прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103. Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення уже немає, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови №704, а надто на розмірі розрахункової величини - прожитковому мінімумі для працездатних осіб.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування пункту 4 Постанови № 704 у редакції, чинній з 29.01.2020 (дати постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18), який викладено, зокрема, у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 19.10.2022 у справі № 400/6214/21, від 27.02.2023 у справі № 640/11131/21, від 05.06.2024 у справі № 420/18318/23, від 14.11.2024 у справі № 580/3452/22 та інших.
Так, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 указав, що зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.
Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
При цьому колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу, Закон №294-IX та Закон № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять.
Тобто, положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Так, частина третя статті 1-1 Закону №2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 дійшов висновку, що з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також ураховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Також Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 дійшов таких висновків:
(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Підсумовуючи наведене, варто зазначити, що саме з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, внаслідок чого була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Отже, з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення, на підставі первинної редакції Постанови №704, розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21, від 28 лютого 2023 року у справі №380/18850/21.
З огляду на усталену судову практику Верховного Суду в подібних правовідносинах, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовані судом до спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачу протиправно у спірні періоди не здійснено нарахування грошового забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року.
Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відтак, апеляційні скарги відповідачів задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя В.А.Голуб

Суддя Ю.В.Осіпов