постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
24 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 643/10216/16-к
провадження № 51-542км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
виправданих ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 42015220010000027 за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 та
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Первомайська Сватівського району Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 
кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК). 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини
За вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з недоведеністю наявності в їхніх діях складу кримінального правопорушення. 
Вирішено долю речових доказів.
Органом досудового розслідування  ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він, працюючи директором комунального підприємства «Харківське ремонтно-будівельне підприємство» (далі - КП «ХРБП», підприємство) та являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями зі здійснення керівництва підприємством і виробничою діяльністю, управління і розпорядження майном підприємства, будучи наділений правом підпису банківських та інших документів, діючи з корисливих мотивів вступив у змову з директором Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничого підприємства «Астек» (далі ТОВ ТВП «Астек», товариство) - Особою 1, кримінальне провадження щодо якого закрито у зв`язку з його смертю, та начальником служби механізації КП «ХРБП» ОСОБА_5 .
При проведенні конкурсних тендерних процедур для державних закупівель на придбання автомобілів спеціального призначення та автомобілів для перевезення вантажів за бюджетні кошти ОСОБА_6 домовився з Особою 1 про штучне заниження суми вартості цих автомобілів, а саме автопідіймача гідравлічного АПГ-28РТ (автопідіймач гідравлічний з висотою підйому 28 м, далі - автопідіймач гідравлічний АПГ-28РТ), автомобіля спеціального вантажопасажирського цільнометалевого ГАЗ-2705ПО та шести автомобілів спеціальних бортових збільшеної довжини з двохрядною кабіною ГАЗ-330232ПО, для забезпечення безумовної перемоги ТОВ ТВП «Астек» у конкурсних торгах та отримання рішення тендерного комітету КП «ХРБП» на користь цього товариства. Також ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_5 про використання останнім, як службовою особою КП «ХРБП», свого службового становища для фіктивного прийняття вказаних автомобілів від ТОВ ТВП «Астек».

Надалі, формально виконуючи рішення тендерного комітету КП «ХРБП», без наміру на утворення господарських стосунків, ОСОБА_6 від імені цього підприємства разом із Особою 1, який діяв від імені ТОВ ТВП «Астек», на вул. Металіста, 10 у м. Харкові склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи - договори № 11Б та 12Б від 01 жовтня 2014 року, та № 14Б від 03 листопада 2014 року, про нібито закупівлю вказаних автомобілів за бюджетні кошти.
Усвідомлюючи, що КП «ХРБП» ці автомобілі фактично не отримувало і такі товариством не поставлялись, ОСОБА_6 разом із Особою 1 та ОСОБА_5 вул. Металіста, 10 у м. Харкові склав і видав завідомо неправдиві офіційні документи - акти від 03, 08 та 10 грудня 2014 року про нібито приймання-передачу автомобілів.
Також ОСОБА_6 перебуваючи за вказаною адресою, для створення хибного уявлення про виконання сторонами договірних зобов`язань, достовірно знаючи про відсутність автомобілів для перевезення вантажів та автомобілів спеціального призначення, як директор підприємства підписав доручення № 335 від 03 грудня 2014 року, 336 від 08 грудня 2014 року та 339 від 10 грудня 2014 року для нібито отримання ОСОБА_5 цієї техніки від товариства, на підставі яких останній, реалізуючи виконання спільного наміру, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи - видаткові накладні, згідно з якими КП «ХРБП» нібито отримало ці автомобілі від ТОВ ТВП «Астек».
Після цього ОСОБА_6 усвідомлюючи, що автомобілі на підприємство за вказаними договорами не поставлялись, використовуючи свої організаційно-розпорядчі повноваження по розпорядженню коштами підприємства, не повідомивши головного бухгалтера підприємства ОСОБА_9 про свої плани, дав останній вказівку скласти і видати завідомо неправдиві офіційні документи - платіжні доручення, на підставі яких були перераховані бюджетні кошти в сумі 5140770 грн з бюджетного рахунку спеціального фонду КП «ХРБП» на розрахунковий рахунок ТОВ ТВП «Астек.
Незаконно перераховані кошти за фіктивну поставку автопідіймача гідравлічного АПГ-28РТ, автомобіля спеціального вантажопасажирського цільнометалевого ГАЗ-2705ПО та шести автомобілів спеціальних бортових збільшеної довжини з двохрядною кабіною ГАЗ-330232ПО, ОСОБА_6 та Особа 1 з метою їх заволодіння перерахували на розрахункові рахунки інших підприємств з ознаками фіктивності та отримали ці кошти у готівковому вигляді, які обернули на свою користь та користь ОСОБА_5 , чим спричинили територіальній громаді міста Харкова матеріальну шкоду в сумі 5 140 770 грн, яка більше ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Щоб створити хибне уявлення про наявність вказаних автомобілів ОСОБА_6 , діючи разом із Особою 1 та ОСОБА_5 , на вул. Металіста, 10 у м. Харкові 03, 08 та 10 грудня 2014 року склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи - договори, згідно яких він, як директор КП «ХРБП» нібито передав, а Особа 1, як директор ТОВ ТВП «Астек» нібито прийняв ці автомобілі на зберігання.
Склавши та видавши завідомо неправдиві документи про поставку автомобілів спеціальної призначеності та автомобілів для перевезення вантажів, на підставі яких ТОВ ТВП «Астек» незаконно отримало бюджетні кошти у сумі 5 140 770 грн, ОСОБА_6 спричинив територіальній громаді міста Харкова тяжкі наслідки у виді шкоди, яка більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд не перевірив ретельно доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення про те, що сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні підтверджується винуватість  ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про повторне дослідження доказів у справі.
На думку прокурора, апеляційний суд не дав належної оцінки доводам його скарги про фіктивне укладення виправданими та Особою 1 03, 08 та 10 грудня 2014 року правочинів про поставку КП «ХРБП» 8 транспортних засобів, за які ТОВ ТВП «Астекс» були перераховані бюджетні кошти, перебування цих транспортних засобів у вказаний період у власності інших осіб та використання їх в інших сферах діяльності, не дотичних до КП «ХРБП» та ТОВ ТВП «Астек», та про фактичну відсутність на території м. Харкова і області з 2014 року автопідіймача гідравлічного АПГ-28РТ.
З урахуванням цих обставин прокурор стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.
Позиція учасників в суді касаційної інстанції 
Прокурор підтримала вимоги касаційної скарги.
Виправдані та їх захисник заперечили проти задоволення касаційної скарги і просили залишити оскаржуване рішення без зміни. 
Мотиви Суду
Колегія суддів (далі - Суд), заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах доводів касаційної скарги. 
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Отже, касаційний суд не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст. 404 КПК апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку на предмет його відповідності нормам кримінального та кримінального процесуального права, фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим у судовому засіданні доказам.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути наведені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Зважаючи на законодавчі приписи, а також положення ст. 419 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Апеляційний суд виступає останньою інстанцією, яка дає сторонам можливість перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), що покладає на цей суд обов`язок у разі необхідності повторно дослідити зібрані докази у справі за наявності підстав, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК.
Недотримання вказаних вимог закону апеляційним судом може вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого цим судом рішення і в розумінні положень ч. 1 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, наслідком чого може бути скасування судового рішення судом касаційної інстанції.
При перегляді вироку у справі суд апеляційної інстанції цих вимог закону не дотримався.
Так, згідно з вироком місцевого суду  ОСОБА_6 та ОСОБА_5  було визнано невинуватими та виправдано за висунутим обвинуваченням через недоведеність наявності в їхніх діях складу інкримінованих злочинів.
Не погоджуючись із вироком прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив скасувати цей вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати  ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, призначити їм відповідне покарання та звільнити від такого на підставі ст. 49 КК.
На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що факт наявності змови між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та Особою 1 щодо фіктивного прийому автомобілів підприємством від ТОВ ТВП «Астек» з метою заволодіння бюджетними коштами та відсутність цих транспортних засобів у підприємства та товариства в грудні 2014 року на час перерахування бюджетних коштів КП «ХРБП» на користь ТОВ ТВП «Астек», і нікчемність складених офіційних документів було доведено в суді зібраними доказами.
Також вказував, що у справі мало місце не порушення КП «ХРБП» правил реєстрації транспортних засобів при їх закупівлі, а їх фактична відсутність, оскільки стороною обвинувачення в суді були надані докази щодо історії, власників, обставин та часу придбання кожного транспортного засобу (за виключенням автопідіймача гідравлічного АПГ-28 РТ, стосовно якого обвинуваченням надані докази його відсутності на території м. Харкова в 2015 - 2016 роках).
Зазначав, що місцевий суд не дав належної оцінки усім доказам, наданим стороною обвинувачення та показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі.
Просив апеляційний суд у порядку ч. 3 ст. 404 КПК повторно дослідити докази у справі, однак у задоволенні цього клопотання йому було відмовлено. 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Ураховуючи наведені аргументи прокурора в апеляційній скарзі та його вимоги про ухвалення нового вироку у справі, заявлене останнім клопотання про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні, на думку Суду, не було необґрунтованим у розумінні положень ч. 3 ст. 404 КПК.
Незважаючи на те, що ця скарга містила численні мотивовані аргументи (щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та неповноту судового розгляду), наслідком чого, на думку прокурора, стало безпідставне виправдання  ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні, апеляційний суд доводи скарги належним чином не перевірив і не дав на них обґрунтовані відповіді в своєму рішенні, фактично продублювавши у ньому зміст оскаржуваного вироку, чим порушив вимоги ст. 419 КПК і дійшов передчасного висновку про законність цього судового рішення. 
Зокрема, погодившись із правильністю висновків місцевого суду у вироку про те, що вказані транспортні засоби в грудні 2014 року були передані КП «ХРБП» від ТОВ ТВП «Астек» на підставі акту прийому передачі і надалі були передані на зберігання цьому товариству від КП «ХРБП» на підставі договору зберігання, оскільки під час їхнього прийому у цих транспортних засобах були виявлені дефекти та надано строк для їх усунення, апеляційний суд не усунув суперечностей між висновками місцевого суду та встановленими цим судом фактами щодо обставин, дати та часу придбання цих автомобілів ТОВ ТВП «Астек», відсутність у справі жодних підтверджуючих документів щодо придбання, обліку та перебування автомобілів на балансі товариства до їх передачі КП «ХРБП» у грудні 2014 року, та не дав належної оцінки доводам прокурора у скарзі з посиланням на конкретні докази у справі про те, що ці автомобілі фактично були придбані ТОВ ТВП «Астек» у січні-квітні 2015 року, після оформлення вказаних актів прийому-передачі та договорів зберігання, 
Прийом-передача матеріально-технічних засобів оформляється наказом керівника із створенням комісії, яка складає акт приймання-передачі у 2-х примірниках. Процедура включає інвентаризацію, перевірку наявності, технічного стану, паспортних даних та складання опису майна. Акт затверджується керівником для підтвердження зміни відповідальної особи або права власності. 
Листом Державної казначейської служби України №17-08/1397-8077 від 11.06.2012 «Щодо складання (оформлення) Акта приймання-передачі основних засобів» надано роз`яснення щодо умов складання актів прийому-передачі матеріальних засобів.
Наказом Головного управління Державного казначейства України №125/70 від 02.12.1997 «Про затвердження типових форм з обліку та списання основних засобів, що належать установам і організаціям, які утримуються за рахунок державного або місцевого бюджетів, та Інструкція з їх складання» затверджено Інструкцію зі складання типових форм з обліку та списання основних засобів та оформлення актів прийому -передачі основних засобів за формою № 03-1. 
Чи відповідають наявні у справі акти прийому-передачі транспортних засобів вимогам вказаної Інструкції та формі № 03-1 суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили. 
Як убачається з матеріалів провадження, у вказаних актах прийому-передачі автомобілів, договорів їх зберігання, та актах огляду транспортних засобів не зазначено їхніх індивідуальних ознак, зокрема VIN-коду, номерів двигуна, шасі (рами) або кузова, пробігу тощо. 
Без належної оцінки апеляційного суду залишилися і доводи прокурора про те, що передані у 2015 році ТОВ ТВП «Астек» підприємству транспортні засоби не відповідали умовам, зазначеним у Додатку № 4 до документації конкурсних торгів, якими встановлені технічні характеристики щодо предмету закупівлі, де, серед іншого, визначено, що товар повинен бути заводського виготовлення, новий, без пробігу, підтверджений технічною документацією та сертифікатами відповідності і супроводжуватись всіма необхідними документами для реєстрації в органах державної автоінспекції.
Не дав апеляційний суд оцінки і доводам прокурора про фактичну відсутність у ТОВ ТВП «Астек» автопідіймача гідравлічного АПГ-28 РТ, який так і не було поставлено КП «ХРБП».
Наведене може вказувати на фіктивне походження цих документів та заволодіння службовими особами чужим майном. 
З урахуванням зазначеного допущенісудом апеляційної інстанції порушення ставлять під сумнів законність рішення цього суду та є істотними у розумінні положень ч. 1 ст. 412 КПК.
Ці порушення у свою чергу могли вплинути і на правильну юридичну оцінку дій ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК).
Відповідно до вимог ст. 488 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
Тому колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати рішення апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції треба взяти до уваги наведене, ретельно, з використанням наданих процесуальних можливостей, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, з`ясувати чи були оприбутковані вказані транспортні засоби ТОВ ТВП «Астек» та чи перебували вони на балансі цього товариства на момент їх передачі КП «ХРБП» у грудні 2014 року, а також чи відповідають встановленим вимогам акти прийому-передачі транспортних засобів, видаткові накладні про отримання автомобілів КП «ХРБП» та договори про їх прийом на зберігання ТОВ ТВП «Астек», дати вичерпні і обґрунтовані відповіді на доводи апеляційної скарги прокурора та з додержанням вимог статей 370 і 419 КПК ухвалити у справі законне рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити. 
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді.
Судді : 

____________________ __________________ ___________________ 
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3