Справа № 471/1410/25
Провадження №3/471/25/26 
Номер рядка звіту 309

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Братський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді – Жили Н.М., 
за участю секретаря - Холоденко І.Ю., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –
ОСОБА_1 , 
законного представника потерпілої – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, заміжню, маючу трьох неповнолітніх дітей, 
за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ВАД № 721477 від 02.12.2025 року, 18.11.2025 року близько 13:30 ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є учасником освітнього процесу – ученицею 9-А класу Братського ліцею № 2, допустила систематичне здійснення булінгу (цькування) її донькою ОСОБА_3 по відношенню до однокласниці – неповнолітньої ОСОБА_4 , 2010 року народження, що полягало у психічному насильстві, а саме: обзивала образливими словами відносно її зовнішнього вигляду та словами такими як «селючка», «слон», внаслідок чого потерпілій завдана шкода психічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. 18.11.2025 року її донька - ОСОБА_5 не ображала ОСОБА_6 , а лише запитала її чи може вона щось зробити з вітром. ОСОБА_7 бурхливо на це відреагувала. Того дня після уроку фізики її донька вийшла з класу в коридор ліцею і відчула, що її хтось штовхнув та вдарив, це була ОСОБА_8 .. Коли у її доньки впали окуляри, то ОСОБА_9 вдарила її по обличчю і втекла. Її донька ОСОБА_10 та ОСОБА_9 навчалися в одному класі з п`ятого класу, товаришували, але мама останньої не хотіла, щоб дівчата дружили між собою, дівчата перестали дружить з шостого класу і всі ці роки вони спілкувалися як однокласники. У ОСОБА_11 була образа на ОСОБА_12 через те, що остання послухавши свою маму, перестала дружить з нею. Нічого образливого її донька – ОСОБА_10 не говорила ОСОБА_13 , остання чомусь агресивно реагувала на слова ОСОБА_11 . Також зазначила, що цькування з боку її доньки - ОСОБА_14 відносно ОСОБА_15 не було, в іншому випадку були б зауваження щодо поведінки її доньки з боку вчителів, адміністрації ліцею. Також ОСОБА_1 , пояснила, що вона відвідувала всі батьківські збори 9-А класу, а також з 01.09.2025 р. по 16.02.2026 року вона кожного дня знаходилася у ліцеї, супроводжуючи свого меншого сина під час навчального процесу, і за цей період ні класний керівник, ні інші вчителі, ні учні, ні ОСОБА_9 не говорили їй з приводу поведінки її доньки ОСОБА_11 . Після події 18.11.2025 року у ОСОБА_11 були синці, але в лікарню та в поліцію вони не звертались. Також, пояснила, що зі слів класного керівника їй відомо, що ОСОБА_9 близько приймає до серця те, що хтось із однокласників не так подивився на неї чи не так посміхнувся, вона постійно плаче, але класний керівник не говорила їй, що це відбувається саме через поведінку ОСОБА_11 . 26.11.2025 року ОСОБА_16 перейшла навчатися до Братського ліцею № 1. Залишила вирішення справи на розсуд суду. 
Законний представник потерпілої – ОСОБА_2 суду пояснила, що її донька ОСОБА_9 та ОСОБА_10 навчалися в ОСОБА_17 ліцеї № 2 з п`ятого класу та дружити, під час цієї дружби поведінка її доньки змінилася, їй це не подобалося і вона заборонила донькі дружити з ОСОБА_18 . Дівчата припинили дружбу. ОСОБА_19 цей час її донька та ОСОБА_10 не спілкувалися, відносини між ними були як між однокласниками. ОСОБА_10 постійно ображала її доньку ОСОБА_12 , називала її образливими словами через її зовншність та вагу. У її доньки протягом трьох місяців трималася температура 37,2?, на її думку через психологічну травму, яку пов`язує з обставинами в класі між ОСОБА_12 і ОСОБА_20 .. Вона завжди говорила доньці не звертати увагу на ОСОБА_21 , сподівалася, що така ситуацію вирішиться. 18.11.2025 року фраза ОСОБА_14 до її доньки ОСОБА_12 : «Порозводь хмари руками» стала для ОСОБА_12 образливою. Того дня ОСОБА_12 після уроків, була схвильована і повідомила їй, що більше не може ходити до ліцею, розповіла про те, що штовхнула ОСОБА_22 , за побиття ОСОБА_11 вона нічого не говорила. Законний представник потерпілої також повідомила, що у 2023 року вона зверталася до адміністрації ліцею, але не пам`ятає зміст цієї заяви. З заявою про булінг 18.11.2025 року відносно її доньки ОСОБА_15 з боку ОСОБА_14 вона зверталася до адміністрації ліцею, а заяву до поліції написала на першому засіданні комісії з розгляду питань булінгу. Зазначила, що ОСОБА_10 перейшла навчатися до Братського ліцею № 1, на сьогодні у її доньки ОСОБА_12 все добре в ліцеї. Будь-яких претензій до ОСОБА_1 вона не має. 
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
Частиною першою ст. 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Частиною третьою ст. 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.
В п. 4 розділу Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» від 28.12.2019 року № 1646, зазначено, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.
Отже, основними ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). 
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не має повноважень за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт систематичного здійснення булінгу (цькування) неповнолітньою ОСОБА_3 по відношенню до однокласниці – неповнолітньої ОСОБА_4 .. 
За таких обставин у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.173-4 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови виготовлено 09.03.2026 року.

Суддя Жила Н. М.