КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року Київ справа №320/33175/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №71844029 від 19.05.2023.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваного рішення з огляду на відсутність правових підстав для його прийняття. 
За час розгляду справи відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, поряд з цим надано скан копії матеріалів ВП 71844029 на виконання вимог ухвали суду.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67705498 з примусового виконання Виконавчого листа по справі №826/1336/17, виданого 20.09.2021 року Окружним адміністративним судом м. Києва, відповідно до якого зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб таким вкладникам, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: зокрема ОСОБА_1 за договором №26200001193475 від 01 квітня 2016 року банківського рахунку фізичної особи на суму - 195 021,44 грн.
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №67705498 від 01.12.2021 року, згідно якої з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стягнуто на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчий збір у розмірі - 26 000,00 грн. з посиланням на ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».
19.05.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 71844029, з примусового виконання виконавчого документа - Постанови №67705498 виданої 01.12.2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчого збору у розмірі - 26 000,00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.
Статтями 4, 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ обов`язково повинен містити строк пред`явлення до виконання, який переривається у разі його пред`явлення. 
Під час перевірки законності постанов про відкриття виконавчих проваджень суди повинні в першу чергу досліджувати чи подані виконавчі документи у межах такого строку. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі №826/7974/17.
Якщо постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно із початком примусового виконання рішення, така постанова вважається автоматично пред`явленою до виконання із дати її прийняття. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №320/6360/18.
Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу у разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення.
Так, у постанові державного виконавця ВП № 67705498 від 01.12.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі - 26 000,00 грн. на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення. Строк пред`явлення до виконання три місяці. 
Отже, враховуючи правовий висновок Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №320/6360/18, строк пред`явлення необхідно обраховувати із дати прийняття цієї постанови, отже, останній день для пред`явлення - це 01 березня 2022 року. 
Водночас, спірне виконавче провадження відкрито 19 травня 2023 року, тобто поза межами визначеного строку.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.08.2022 року по справі №580/1953/21 в якій зокрема зазначено: «Із матеріалів справи вбачається, що у постанові про стягнення виконавчого збору від 28 лютого 2020 року, який є виконавчим документом, вказано тримісячний строк пред`явлення до виконання. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №320/6360/18, строк пред 'явлення необхідно обраховувати із дати прийняття цієї постанови, отже, останній день для пред`явлення - це 29 травня 2020 року. Спірне виконавче провадження відкрито 04 березня 2021 року, тобто поза межами визначеного строку.
Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд констатує незаконність постанови про відкриття ВП №64 724096 від 04 березня 2021 року, оскільки вона не відповідає вимогам статей 4, 12 Закону №1404-VIII».
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №71844029 від 19.05.2023 є протиправною та має бути скасована оскільки вона не відповідає вимогам статей 4, 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.
Згідно статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Оскільки позивачем не надано суду доказів здійснення вказаних витрат, що пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у даному випадку судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача – суб`єкта владних повноважень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -
в и р і ш и в:

Адміністративний позов – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №71844029 від 19.05.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.