Справа 206/117/26 
Провадження 2/206/904/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Гаркуші В.В.,
за участю секретаря судового засідання Дуб В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Щербань Владислави Сергіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вона просить суд:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1110-7497 від 08.11.2022 у розмірі 35 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позов обґрунтовується тим, що 08.11.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1110-7497. За вказаним договором позичальнику був наданий кредит у розмірі 7 000,00 грн на наступних умовах: строк кредитування — 300 днів; знижена процентна ставка — 2,50% в день; стандартна процентна ставка — 3,00% в день.
Вказаний кредитний договір був укладений сторонами у формі електронного правочину шляхом його підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А717. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача через систему LiqPay. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення коштів, станом на 10.11.2025 виникла загальна заборгованість у сумі 69 405,00 грн. Однак, в межах програми лояльності, позивач просить стягнути лише частину заборгованості в сумі 35 000,00 грн, а решту — списати у разі повного виконання рішення суду (а.с. 1-7).
Представник позивача в судове засідання не з`явилась. У позовній заяві зазначила про відсутність заперечень щодо розгляду справи без участі представника та можливості ухвалення заочного рішення.
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву та заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав. В судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштою та розміщення оголошення на сайті «Судової влади України» (а.с. 20).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст. 128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 12).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08.11.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1110-7497, який згідно положень ст.ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом його підписання відповідачем за допомогою надісланого йому кредитодавцем одноразового ідентифікатора А717 (підсистема «Електронний суд»).
Згідно з пунктом 1.2 Договору кредитодавець зобов`язується відкрити позичальнику кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Згідно з умовами укладеного сторонами Договору (пункти 2.1, 2.2, 2.4, 3.5, 3.6) розмір кредитного ліміту становить 7 000,00 грн.; спосіб надання кредиту: перерахування грошової суми на рахунок позичальника; стандартна процентна ставка — 3,00% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування; знижена процентна ставка — 2,50% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування; заявлений строк користування кредитом складає 14 календарних днів з дня отримання кредиту (з правом використання зниженої ставки); строк кредитування (строк, на який надається кредит) — 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Перша сплата процентів має бути здійснена в останній календарний день заявленого строку (пункт 3.5).
Судом встановлено, що 08.11.2022 відповідач по справі ОСОБА_1 також був ознайомлений з умовами кредитування шляхом підписання за допомогою одноразового ідентифікатора А717 паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту (підсистема «Електронний суд»).
08.11.2022 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на виконання умов кредитного договору № 1110-7497 було здійснено переказ грошових коштів в сумі 7 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією платіжної системи LiqPay (ID операції 2130708666) від 08.11.2022 (підсистема «Електронний суд»).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1110-7497 від 08.11.2022, станом на 10.11.2025 загальна сума нарахованої заборгованості за період з 08.11.2022 по 10.11.2025 складає 69 405,00 грн., з яких: основний борг — 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками — 62 405,00 грн. Здійснення відповідачем оплати за наданим кредитом відсутнє (підсистема «Електронний суд»).
Разом з тим, згідно з позовною заявою та Правилами акції «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» (затверджених Наказом №96-П від 26.12.2023), позивач в межах програми лояльності просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості у розмірі 35 000,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. — основний борг та 28 000,00 грн. — заборгованість за відсотками (підсистема «Електронний суд»).

ІV. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
У відповідності до приписів статі 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і не виходить за межі розрахунку заборгованості, зазначеного в позовній заяві, в тому числі у визначенні розміру процентів.
Суд вважає, що спірні правовідносин сторін урегульовані положеннями ЦК України та Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакціях, чинних на дату укладення договору).
Зокрема, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно приписів частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.
Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину.
При цьому, для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін.
Далі, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.
Згідно приписів пункту 5 частини 1 статті 3 цього закону, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 3 цього закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно приписів пункту 7 частини 1 частини 3 цього закону, електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Згідно приписів пункту 12 частини 1 статті 3 цього закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно приписів абзацу 9 частини 1 статті 5 цього закону, одним із основних принципів у сфері електронної комерції є однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством.
Згідно приписів частини 1 статті 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Згідно приписів частини 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно частини 4 цієї статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Згідно частини 6 цієї статті, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно приписів частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 12 цього Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором є належним підтвердженням волевиявлення сторони. Судом встановлено, що договір № 1110-7497 від 08.11.2022 підписаний відповідачем саме у такий спосіб, що прирівнюється до власноручного підпису. 
Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи зміст наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем у справі надані належні та допустимі докази щодо укладення договору у спосіб, передбачений ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію» та погодження істотних умов цього договору.
Тому, з урахуванням презумпції правомірності правочинів та відсутності в суду даних про їх нікчемність, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений та він є регулятором спірних правовідносин сторін.
Факт надання кредитних коштів у розмірі 7 000,00 грн підтверджується наявними у справі доказами: довідкою про перерахування та квитанцією платіжної системи LiqPay.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики.
Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у встановлений договором строк кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, чим порушив умови договору та вимоги закону.
Згідно з представленим розрахунком, заборгованість відповідача станом на 10.11.2025 становить 69 405,00 грн (7 000,00 грн — тіло кредиту, 62 405,00 грн — проценти). Проте, позивач, реалізуючи своє право, передбачене Правилами акції «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості», затвердженими Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №96-П від 26.12.2023, та керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), обмежив розмір позовних вимог сумою 35 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, за відсутності доказів повного виконання умов договору позичальником та повернення коштів, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови кредитного договору, а права позивача, як кредитора, підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку, що відповідає способам захисту права, встановленим в частині 2 статті 16 ЦК України.
При цьому, як зазначалось вище, суд, керуючись приписами статті 13 ЦПК України не виходить за межі розрахунку заборгованості, зазначеного в прохальній частині позовної заяви.
Перевіривши правильність зазначеного розрахунку, суд визнає його арифметично вірним, виконаним в межах визначеного договору строку кредитування та із застосуванням процентної ставки, що не перевищує максимального розміру денної процентної ставки, визначеного законом для періоду нарахування.
Стягнення процентів у зменшеному розмірі, як на тому наполягає позивач, відповідає принципу диспозитивності і, на думку суду, здійснено в інтересах відповідача, як позичальника.
Оскільки факт наявності заборгованості підтверджений матеріалами справи, а відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 7 000,00 грн основного боргу та 28 000,00 грн нарахованих процентів (в межах акційної пропозиції позивача) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Далі, у відповідності до приписів статті 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору.
Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 3, 5, 10-12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1110-7497 від 08.11.2022 року у загальному розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, яка складається з:
- 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок — заборгованість за тілом кредиту;
- 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок — заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: В.В. Гаркуша